16 Theodor Kjerulf 



kjæden optræder nederst de samme klingende Lavaer som 

 för beskrevne. Da de saaledes anstaae i Heklas Basis, er det 

 ikke paafaldende at finde dem löse paa Bjergets Sider, udkas- 

 tede og Ved Stödet lösnede i sine Klyvninger. Hvert enkelt 

 större Stykke ligger da deelt i mange vedsiden af hinanden 

 staaende Blade som et Spil Kort. Det maa være disse Stene, 

 en Reisende har betegnet som primære Bjergarter, udslyngede 

 af Hekla. Virkeligt faae de en fjern ydre Lighed med visse 

 Urskifere. 



Indskydningen er paa Bjölfell over Håls 60—80° V. 10. 

 Hovedretning af denne vestligste Kjædeh. 4,1, stykkeviis h. 5,7. 

 Midt for den med Asker bedækkede Dalbund mellem Bjölfell 

 og Tindelfjall 60° V. 7, 45° S. 5,4 og 30° S. 2,2, Alt efter- 

 haanden. For Enden af Tindelfjall 20° S. 12, lige over for 

 Kraterlrakten 10° N. 3,5, paa Östsiden 20—45° S. 12,3. 

 Tindelfjalls Översle forrevet og lakket. I dets fortsatte Ret- 

 ning h. 4, i en overalt af Lava omflydt Ryg længer op 45 — 

 60° V. 9/6 og Afsondringer i N. 5,6, men ogsaa i mere 

 iireglede Retninger. VNV. for Næfrholt, i Bjölfells fortsatte 

 Strygningslinie, under Foden af de opreiste Kjædestykker ho- 

 rizontale Tufskikler; i Kjæderne 30° N. 12, 10° N. 2,6, hyp- 

 pigst 10—20° V. 10,2. Længer op mod Sauôafell kan Toget 

 forfölges i h. 4— h. 4,2 mod Afbrydelser og Faldet stærkt til 

 begge Sider. Under Bjölfells sydlige Ende ved Haukadalr 

 horizontale Skikter. S. for Selsund i Selsundskjæden 60 — 80° 

 Ö. 10,6 og Ö. 7. Överst 80° S. 2,1. Hovedretning af Kjæ- 

 den h. 4. Den nærmeste öslligere Kjæde 45 — 60° Ö. 8. — Af 

 disse Aflæsningcr fölger, at de vulkanske Kjædedannelser her 

 skee ved Spalteopbrydning, ikke paa langt Strög i eet Sæt, 

 men eflerhaandcn forlsat med Afbrydelser ogKraterstillinger. 

 Allerede ligc ved Foden af disse Rygges Parallellog er den 

 oprindoligc Skiklstilling uforandret. 



