Bidrag- til Islands geognostiske Fremstilling'. 15 



Det taflfelformige Burfell med sine svagtheldende Bæiike af 

 Tuf og Trap danner paa anden Side Thjorsà dermed en Kon- 

 trast. Midt paa ilen mörke Scene, mcllem sine Kjæder, sine 

 Lavaslrömme og Askemarker, sine underordnede lavere Kra- 

 terkegler, kneiser kolossal Hekla; derfra har man mod Nord 

 oor Öst Skuet over Landets indre med Jökler besatte Plateau- 

 strækninger, lutter dodsstille Öde. 



At afstikke de mange historiske Lavaers Grændser er et 

 hoist möisommeligt Arbeide og, saafremt det ikke er et heelt 

 detailleret Kartarbeide, af liden Interesse. Waltershausen har 

 lovet et Kart over Hekla. Medföl^ende Udkast over en Deel 

 af Heklas Tufkjæder og Lavastrækninger skal kun give et 

 geognoslisk anskueligt Billede af det Heles Anordning. 



Tuffen i Kjæderne er den sædvanlige ved Palagonitkorn 

 karakteriserede og med vulkanske Brokker. Enkelte Bænke 

 bestaae næsten heelt af saadanne, det gulbrune körnige Bin- 

 demiddel forsvinder, de blive Slakkeconglomerater; andre ere 

 besprængte med Stykker af vulkanske Bomber, kjendelige 

 ved den skaalformige Afsondring og den indad mod et Cen- 

 trum radierende Struktur. Spor af Kratertrakter findes i og 

 ved Tufkjæderne, saaledes paa den sydlige Ende af Tindel- 

 fjalls Ryg med overalt udad heldende Skikter, en Sprække i 

 SV. og Bunden bcdækket af Aske. Det 990' höie Tindelfjall 

 hænger sannrien med det 410' hö i ere Bj öl fell ved et lignende 

 som en Halvkreds gjenstaaende lavt Parti, hvor Skikterne 

 dreie sig. Faldet er i det Hele taget mod NV. i de vestlige 

 Kjæder, mod SO. i Selsundskjæden og de östligere; men disse 

 Kjæder ere ikke oprykkede paa engang, de mangfoldige 

 buede Led forbindelser mellem vedsiden af hinanden lobende 

 Tog, ligesom endnu mere anomale Skiktstillinger, vise, at de 

 ere oprykkede i flere Sæt efterhaanden, dog nogenlunde i 

 Ströget — hvad der netop tilhörcr Rækkevulkaner. I Selsund- 



