2 Theodor Kjerulf 



tioner, Trap til beg^e Sider og Trachyt paa et bredt Bælte 

 midtefter fra SV. til NO. Island er senere befaret i de fleste 

 af sine farbare Strækning-er, o^^ man har seet Niddas noget 

 vel gigantiske Billede oplöse sig i mindre grove Træk. Kun 

 tilsyneladende lider det i Storhed. Det maa give et sandere 

 og slörre Indlryk, naar forviklede naturlige Forholde kunne 

 overskues fra et bekjendt i Naturen gyldigt Standpunkt og 

 sammenfattes til et Heelt, end naar de maae tillempes for at 

 kunne ordnes om et Dunkelt og Ubekjendt. 



At ordne vulkanske Formationer, hvor et forsteningsfo- 

 rende Grundlag mangler, hvor Ströget aldrig er skarpt, og 

 hvor der overalt er en Mangfoldighed af Varieteter oftest med 

 for Oiet sammenflydende Bestanddele, kan kun misligt skee 

 efter Gangforhold og efter Niveau, ligesaa meget som efter 

 Leining. Er hele Landet sammensat af vulkanske Systemer, 

 ældre og yngre, tilsammen dannende en Bygning af een Grund- 

 typus, kan delte paavises, saa vil det være indlysende, at de 

 Underafdelinger, man kan opstille, ikke altid blive geognostisk 

 vigtige. Ethvert Centrum for den vulkanske Virksomhed maa 

 kunne have sine særegne Karakterers Peripheri. Produkterne 

 af flere Udbrud kunne forenes under en Formation af samme 

 Habitus, medens Aldersforskjellen inden den kan være stor, 

 uden derfor altid at være paaviselig. Fra samme Udgangs- 

 punkt resultere igjen Udgydelser og Udkastelser i vidt adskilte 

 Tidsrum, som ikke geognostisk falde sammen. Et oprindeligt 

 Grundlag, hvis Spor man kunde vente at see, er ved atter 

 og atter gjentagne Omsmellninger udsleltet; der bliver strengt 

 kun een Formation af sannne Habitus; til de sidste aktuelle 

 Led knytte sig nogle af de ældre ved de organiske Rester, 

 medens andre ved dem rykkes lilbage til de tertiære Dannelser. 



Foråt undgaae altfor oftci gjentagne Irættende Beskrivelser 

 af Bjergarler, der dog ved Analysen maaskee ville ordnes 



