54 Theodor Kjerulf 



My vatn. Paa samme Maade, troer jog, har en ældrc Tid 

 været betegnet ved en anden Spalterelning, der kan forfölges 

 fra Håls ved Hvalfjöror til iid i Skagafjorôr. De Trapled, 

 hvori el udbredt Gangsystem ikke sættcr op, falde efter det 

 ved den Spalteretning betegnede afsluttede Tidsrum. De 

 store Trapelager kunne altsaa ordnes. Kun maa man ved en 

 saadan Ordning ikke gaae for langt i Dctaillen, hvorved man 

 let forvexler det Samtidige med det Paahinandenfölgende. 



Efter disse Gangforhold altsaa blive at opstille, idet den 

 geognostiske Udbredelse ansees som det Tvingende, foruden 

 moderne Tuffe og Lavaer: 



1 og 2. ældre Trap og Tuf i to Afdelinger, begge med 

 Dolerittrap, den översto ogsaa med Anorthitporphyr. 



3. yngre Trap og Tuf. Sideordnet især med delte Led 

 er den ved udbredte Palagoniltuffe karakteristiske Formation. 



De trachytiske Bildninger forekomme i alle Afdelinger, 

 ligesom, forsaavidt de optræde som Gange, disses Strög til- 

 höre alle tre Gangsyslenier. Hvor Spörgsmaalet er om deres 

 genetiske Natur, bliver dette et vigtigt Faktum. Palagonit- 

 luffc optræde ogsaa sparsomt lige til i de ældste Afdelinger; 

 som udbredt Formation faae de derimod en höiere Plads 

 (Cfr. især Forholdene omkring Hvalfjöror). At den let for- 

 anderlige Palagonit optræder forandret i de ældre Afdelinger, 

 er begribeligt. 



At imidlertid en saadan Opstilling og Ordnen kun i det 

 Store er rigtig, bliver indlysende, da do i Dctaillen gaaende 

 Undersögelser igjen oplöse enhver Afdeling i flere, da selve 

 Landets Configuration viser en Mangfoldighed af Systemer, 

 hvor man fast maa mistvivlc om Tilbageförelsen til Regel, 



') Mod Bunsens Opstilling af Palagonittuf som ældslc Bildning kan 

 derfor kun siges, al den er ikke geognoslisk tvingende. 



