Den totale Solformörkelse. 99 



saao jeg tydelig Spoor til adskillige Randbjcrge paa den, især 

 et kuppelfonnigl, der hwvde Udseende af et Kuglesegmenf, 

 hvis synlige Höide over Maaneris regulære Oinkreds jeg dog 

 neppe tor anslaae til nicre end ^ Secund i Bue. Eflerhaanden 

 som Maancn nærmede sig til ûcw öslre Solrand, blev den 

 cndnu synlige scgelformige Halvring af Solen bestandig tyn- 

 dere, og begge Hornene dannede et Pat* regelmæssige tynde 

 Spidser, som den fineste Brodeernaal. Efler at have ned- 

 skrevet Bedækningen af den ovenanförle Rand af Pletten c, 

 som skeede blot 51 Secunder för Solens Forsvinden, blev 

 jeg höilig forbauset ved at see, at den tynde Lysring imid- 

 lertid var brusten, og bestod af en Mængde adskilte Lyspar- 

 tikler, tildeels forbundne med lysende Traade, hvilke spillede 

 med et glimrende hvidt og noget i det violette spillende Lys. 

 Det havde Udseende af et Diama utsmykke, der i en stærk 

 Belysning spiller med de bekjendle Farver; men efter faae 

 Secundors Forlöb forsvandt delte brillante Syn. Förcnd Solen 

 var ganske bedækket, kunde jeg meget kjendelig forfölge 

 den mörke Maanerand udenfor de lysende Spidser af den 

 sogelformige Solring indlil omtrent en Bue af 30 Grader af 

 Maanens Omkreds ved det sydlige Horn (det överste i den 

 omvendende Kikkert), hvilk^^t især var kjendeligt, naar jeg 

 bragte den lysende Spids nær til Randen af Kampug^. hvorved 

 Oiet beskyttedes for at blændes af det stærj^^ Sollys. Jeg 

 overbeviste mig om Rigtigheden af denne lagltagelse ved 

 flere Gange i forskjellige Tidsmellemrum at gjenlage Forsoget. 

 ^!:i 'I Begyndeisen af Förmörkelsen og indtil omtrent J af 

 Solen var bedækket kunde jeg benytte et bruunguult eller 

 mörkt salTranfarvet Blændglas. Men senere bleve Drivskyerne 

 saa tælte, at jeg kunde taale at beskue Solsegelen uden Blænd- 

 glas. Strax efter Solens totale Bedækning viste sig en ly- 

 sende Ring eller Glorie om den mörke Maane hvis' Brede 



