112 C. II. Langberg^ 



Gruber (her er neiulig lo Dagaabniiigcr eller Gruber Nord- 

 gruben og Sydgruben, der begge med Tværslng ere forbundne 

 med liinanden) vise sig fra Dagen i 11 a 12 Laglers Dyb 

 ingen Gange som slrygc i Ösl og Vest (allsaf^ virkelige Gan- 

 ge) uden alene en liden Slelle i Bjerget efler delle Slrög, 

 som altsaa sæller tvært over den rette Grube eller Kobber- 

 gang, hvilken sid ste Gang i delte Dyb har a flaget 

 m e d H c n s y n I i I K o b b e r e r t s e n s M æ n g d e, men d e r i m o d 

 have de oversællende Gange i el större Dyb bl even 

 alt m æg li g ere og ædlere, saa at 18 til 20 Lagter fra 

 Dagen i nogle af dem gaves Blyglands og bruun Blænde i 

 1 a 2 Fingres Mæglighed, hvilket just ere de Kjcndemærker, 

 som den daglige Erfaring her ved Solvværket har bekræflet 

 at være de sikreste Anviisninger paa Sölverls." .... Man 

 seer altsaa, at först, da Kobberet ophörte, indfandt Sölvet sig, 

 dog fandtes det ikke i nogen synderlig Mængde, der lönnedc 

 en herpaa ene anlagt Grubedrift, ligesaalidt som Kobberet 

 efter den Tids Methode, saa at Gruben igjen indstilledes i 

 Iste Maaned 1772. Nu er Gruben af Einfarer Klemmelsen 

 igjen laget i Drift i Dagen paa Kobber. I Hertug Ulriks 

 Grube var en særegen Drift kaldet Kobberdybet, der först 

 indstilledes ved Udgangen af Aaret 1803 og var det længst 

 fortsatte Arbeide i denne Grubo. Allerede Navnet viser at 

 Baandel her var usædvanlig! kobberrigt og denne Kobbererls 

 var det vel, som hovedsageligen dækkede Udgifterne, thi Sölv- 

 udbyltel var kun ringe. Om Forholdene her savne vi visse- 

 ligen Efterretninger, thi kun over Sölvudbringendet haves 

 nogenlunde fuldstændige Produklionslister; men det bliver 

 dog at mærke. 1) Al Hertug Ulrik var een afVierkets æld- 

 ste Gruber. 2) At den en Tid var af de rigere og altid 

 ansaaes som en Hovedgrube. 3) At del er bekjendt, at den 

 ydede del meesle Tilskud af alle Solvværkels Gruber til det 



