116 C. H. Lang-berff 



kun ved negative Beviser fra de övrige Bestanddeles Skadc- 

 liglied eller Uformuenhed, en i og for sig yderst slet ßeviis- 

 niaade; dog mangler der da ei heller aldeles direkte Hentyd- 

 ninger. Forelöbigen vil jeg her gjöre opmærksom paa, at 

 Kobbcrkiesen paa alle de ovenfor nævnte Localiteter (det 

 skulde da være Stabbedal og Vastvedt undtagen, dem jeg ei 

 tilfulde kjende) er den mindre raadende Bestanddeel af Leie- 

 stedet, hvis störste Masser ere Jernkies og undertiden Magnet- 

 kies. Er denne derfor den fremmede Bestanddeel i Baandet, 

 hvad Indflydelscn paa Gangens Sölvindiiold angaaer, da skulde 

 ogsaa disse være rigest, hvor Kobbergehalten var svagest, 

 hvilket idetmindste er Tilfældet paa Gröslied, der vel hoved- 

 sageligen maa betragtes som et Nedlag af Svoveljern; men 

 mulig var det jo ogsaa at enhver större Udsondring af större 

 Metalmasser var skadelig endskjönt dette synes at stride 

 mod Erfaringen, at Baandenes Ertsrigdom (Styrke) altid har 

 staaet i et direkte Forhold til Gangenes Sölvindhold. Noget 

 Forhold inden Solvværkct, hvor Gangene oplræde i rene 

 Svoveljernsmasser kjender jeg ikke, det maatte da være det 

 fordeelagtigc Fund i Gabe Goltes Grubes vestre Baand i Aa- 

 rene 1717 og folgende; thi her oplræder et usædvanligt 

 jernkiesholdigt Baand; dog kan herom nu Intet med Sikkerhed 

 oplyses. Men udenfor Solvværket kjendes Fund af större 

 Masser gedigent Solv, hvorom desværre er höiligen at beklage 

 at Forholdene i sine Details ere saagodlsom aldeles ukjendte. 

 Jeg mener det forholdsviis hyppige Fund af Solv ved Aren- 

 dals Jerngruber. Fahlbaand i denne Egn, idetmindste i den 

 Kongsbergske oven antydede BemæM-kelse af dette Ord, ere 

 Hiig bekjendt aldrig paaviste; det er fölgelig selve Magnet- 

 jernsteensmasserne, der her maae overtage Fahlbaandenes Rolle. 

 Först er her at omtale, at ved Næs Jernværk oftere for ei 

 ret IcTuge tilbage i Tiden er fundet gedigne Sölvkorn i Mas- 



