Bidrag- lil Bedömmelsoii af Erlsforekomslen. 141 



vi (len folgende Tid, kunne vi sælle Sophie Hcdcvigs Andeel 

 i Samuels store Udbylte aldeles ud af Beregninjr; tin det 

 liar viss(>Ii<ren været for ul>elydel!<rt til at anförcs. Delte 

 viser tilfulde de rinjre Störreiser, man don;- har truet at burde 

 opföre separat i de foldende Aaringer. I de sidste Aar i 

 lorrige Aarhundrede ere alle Gruher daarlige; dog maa vel, 

 forsaavidt Slutningen afListerne antyder, Samuels Hovedgrube 

 siges at være i jevnt Aftagende og de to andre i Tiltagende. 

 Saaledes synes her Regelen at være rigtig, og det Tidsrum, 

 hvor alle tre Grnber vare i daarlige Anbrnd, bliver da at 

 betragte som en Overgangstid. Herved bliver imidlertid dog 

 altid at bemærke: 1) at de tvende Gruber stedse have havt 

 saa ringe Udbytte, at den Smule, delte haver öget, ei gjör 

 betydeligt og 2) at vi muligens ei ere berettigede til at be- 

 handle det Tidsrum, hvor ingen Anförsler tindes, som skeet 

 er. Forovrigt er Forholdet meUem disse Gruber, især de 2 

 seneste, af den A»rt, at den ene maa drives med den anden, 

 saa Tid og Dyb her ville falde sanunen, hvilket er det gun- 

 stigste og eneste brugbare Tilfælde. • 



Hvad det næste Par Gruher angaae, da var Hanibal vis- 

 selig för 1709 i god Forfatning og raadendc. For den fol- 

 gende Tid vexler Forholdet i det Store betraglet, saa og 

 her synes Regelen at vise sig riglig; men deels indtræffer i 

 begge Tidsrum Aaringer, der uden at være Overgangsaarin- 

 gcr vise begge Gruher samlidigcn saavel gode som slette; 

 deels gaaer Braunschweig endelig ganske ud, uden at Hani- 

 bal derfor giver nogensondielst Recompense. Ogsaa her er 

 Forholdet mellem Dybderne særdeles gunsligt for SanuJien- 

 ligningen. Segen Goltes og Sophia Magdalena oplyse deri- 

 mod efter min Formening Intet; Ihi hvor Sophia Magdalena 

 udgaaer, har vel Segen Gottes naaet sit Middels Udbringende 

 og kan ei siges, at have været i Tillagende; Soph.ia Magda- 



