152 C. H. Langberg 



som et haabefuldl Tegn. Tilfældet er for sjeldent, til at det 

 er muligl at controllere dels Rigliglicd; benægtos kan det 

 ikke hi'ller; thi jeg har ovenfor paaviii^l, at Kalkspather af 

 samme Bestanddole, men forskjellig Kryslallisalion og sand- 

 synlig forskjellig Alder, spille en væscnllig forskjellig Rolle 

 med Hensyn til Sölvels Forckonisl. I saa Fald faac vi af de 

 samlede Erfaringssætninger folgende Regel. 



Rliomboedrisk og stinksleensartig Kalkspath som meget 

 lovende; soileformig, tavlcformig Kalkspath, Skiferspath og 

 Fiusspath, som mindre heldig; Tungspallien, som hyppig fo- 

 rekommer, veed jeg derimod ei at anvise nogen Plads. Her- 

 med slemmer Professor Hausmans Opgave, nai;r han siger: 

 man vil have gjort den Erfaring, at graa, gjennemskinnendc 

 Kalkspath pleier at ledsage ædlere Geschieke end den hvide, 

 halvgjennemsigtige, en Erfaring jeg forövrigt ei andelsleds 

 har seel anfört. Tungspalhens hyppige Forekomst med Svovl-; 

 kies, synes at give Anledning til helst at anvise dan Plads 

 i den sidste Klasse; dog vover jeg, som anförl, ei med Be- 

 stemlhed at opföre den der. At mærke er, atTungspalh fore- 

 kommcT kun i Hornblændebaand aldrig i Glinimerskifer. 



Angaaersde Erlsene selv bör m:in vislnok ei her lade 

 iianmærket, hvad Hausman siger: „forekommer, som hyppig 

 er Tilfældet, Zinkblænde, Glandscrts og gedigent Solv sam- 

 men, saa pleie de hyppig at forekomme i denne Orden over 

 hinanden." Jeg kan ikke modsige det her Anförle, men jeg 

 betvivler dets Rigtighed som almindelig Regel. Vel maa, efter' 

 det Ovenanförle, Zinkblænden vise sig först, og forsaavidl er 

 det Anföile vel rigtigt, men det gedigne Selv forekommer 

 stedse i Berörelse med Kalken. Har allsaa en Masse gedi- 

 gent Solv afsal sig paa Kalken, vil man særdeles hyppig 

 finde den i slörre eller mindre Grad overdraget med Glands- 

 erls (egentlig Glaserts); men man har ogsaa hyppig fnndet 



