Om Ertsleiestederne paa Kong-sberg-. 161 



lor langt. Foran i dolle Tværslag viser sig den Iste Horn- 

 gang. 80 V2 Laglcr op er Tværslag til Nord 12^2 Lagter 

 langt og 5 Lagter ind staaer i Fyrsten en anlöben Gang 

 paa sondre Side af 2den Horngang, hvorpaa vestenfor er 

 gjort Forsög, men den befandtes uden Erts. 97 V2 Lagter 

 op fölger Grubens Liggende Horngangen, som er meget 

 klöftig, hvorfor her nogle Bergfæster ere igjensatte. 110 

 Lagter op er Tværslag til Nord 24 Lagter og kaldet de 

 gamle Lemmerne. Ved dette Tværslag er förste Horngang 

 kommet ind til Hovedgangen i Nordsiden og fölger den ned 

 efter Skakten; men ovenfor staaer den ude til Nord og 

 i m el le m denne og Gruben staaer Erts, som med Zu- 

 führung bliver til Slutning medtaget. — Dette her vidtlöftig 

 beskrevne Forhold forekommer mig fremdeles at staae i no- 

 gen Relation til Undersletter og krydsende Gange, hvor 

 •Phænomenerne vel vare noget modificerede, men dog i Ho- 

 vedsagen de samme ^ og som vi fandt hyppigst havde en 

 skadelig Ind virkning paa Sölvdannelsen. 



§ 4. Efter saaledes at have betragtet Gange og Baand 

 for sig saavel enkelte som i deres Relationer til de eensar- 

 tede, forsaavidt nogenlunde sikkre Erfaringer haves, (vi faae 

 siden Leilighcd til at omtale nogle Sagn og Relationer, der 

 muligens dog kunne være af Interesse og Opmærksomhed 

 værdige) komme vi endelig til at omhandle de Erfaringer, 

 man ere i Besiddelse af med Hensyn til Gangens og Baan- 

 denes indbyrdes Forhold i Relation til hinanden. Heraf have 

 vi forhen gjort opmærksom paa, at som Betingelse for Sol- 

 vets Forekomst i Gangene staaer 1) Bestanddelenes störst 

 mulige Forskjellighed imellem Gang og Baand, 2) Baandenes 

 Textur og mindst mulige Tæthed, 3} Baandets Ertsrigdom, 

 Herved kommer rimelig den under Nr. 2 omhandlede Egen- 

 skab i væsendig Betragtning, saa at rene, ublandede Kiesmas- 



VH. 2 L 



