162 C. II. Langberg 



ser — hvor saadanne skulde forefindes — der bürde danne de 

 fordeelagtigsle Oinslændighed^r, dog muligens paa Grund af 

 deres Tælhed og Saminenhæng ei vilde svare til Formodnin- 

 gen. Bcrgarlcns Tilstedeværelse synes saaledes at være en 

 nödvendig Betingelse, og en jevn Fordeling af Ertsmassen 

 i Baandenc bliver ved Definitionen over, hvad et Fahlbaand 

 er, som jeg forrige Gang gjorde opraærksom paa, nödvendig 

 at tage Hensyn til. Jeg anförte ogsaa der flere Kiesansam- 

 linger i Baandene, hvilke kunne Ijene til Styrke for denne 

 Bemærkning. Især lör jeg tilbagekalde i Erindringen de niær- 

 kelige Forholde ved Gruben Verlohrne Sohn, som der om- 

 stændelig er-e fortalte. 4) Forholdet mellem Baandets og 

 Gangens Mæglighed. Professor Hausman udlrykkcr Forhol- 

 det saaledes. „Ofte har en Gang en meget ringe Mæglighed 

 der, hvor den forer rige Erlse, og ud vider sig paa Steder, 

 hvor kun saakaldte Gangarter forefindes. Altsaa staaer og-- 

 saa her i alle Maader Gangenes Mæglighed i et omvendt 

 Fori. old Ul deres Ædellied, hvilket Phænomen man saa hyp- 

 pigen forefinder." Direktör 0. Henkel, hvis Afiiandling ei 

 haves ved Haanden, udtrykker sig paa det ovenciterede Sted 

 hos Thaarup omtrent saaledes. Ofte blive Gangene uheldige, 

 fordi de erholde en for stor Mæglighed, der ei slaae i For- 

 hold til Baandenes Kraft, hvilket vel bliver det Rette. Det 

 er fölgelig Gangens Mæglighed i Forhold til Baandenes 

 Ertsindhold, deltes Fordeling i Baandene og ôisses Textur 

 snarere end til Baandets Mæglighed, som her skulde afhand- 

 ies. Desværrc mangle vi næsten aldeles Maal og Talslörrel- 

 ser for at kunne opslille Forholdet, ligesom og.^aa Observa- 

 tioner over Baandene; men Faetum er oftere eontasterel, 

 nemlig al en Gang, der tiltager i Mæglighed, vil om den for- 

 hen var erlsförende, labe denne Egenskab. En almindelig 

 Erfarenhed lærer, siger Deiehman 1. c. p. 167, «at der i 



