182 C. H. Langberg 



lion, og ere som oftest udenfor dens nuværende Grænd- 

 scr, det eneste Spoer af dens Tilværelse; saaledes den be- 

 kjendte Porpliyr ved Tetterud, paa Næsodden og Eo^eberg, 

 der af Keilliau ofte er beskrevet. Antage vi fölgelig, al 

 Overgangsstrata bave bedækket Fahll)aandene, da indsee vi 

 ogsaa, hvorfra Kalken i Gangen skriver sig, saa selv disse 

 kunne tjene til Beviis paa dens Tilværelse. Kalken mangler 

 ei heller aldeles paa JModum, saaledes opregner Böbert 1. c. 

 pag. 4: „meget store Kalkspathkrystaller paa oversættende 

 Gange," og pag. 17: „Hvad der gjör Overeensslemmelsen 

 mellem bemeldte Leiesteder i geognoslisk Henseende endmere 

 tydelig, er den Omstændighed, at jeg har fnndet det vestlige 

 Koboltbaand i flere Gruber gjennemsat af Gange, der siryge 

 i Öst og Vest og som före Kalkspalh og Quarts (tildeels i 

 Druser) samt Kiese og sölvholdig Blyglands, hvilke Gange 

 undertiden naae en Mæglighed af henved V4 Lagter." Lige- 

 ledes Optegnelser fra Oberbergamls Journalen, meddelt pag. 

 18, hvor Gange, der bestode af Spath og Quarts, indehoU 

 dende indsprængt Blyglands, Kies og bruun Blænde, omtales 

 i Baandet i Skjærdalen. Den med Blyglands og Blænde ind- 

 sprængte Gangmasse indeholdt efter Hyttemester Miichlers 

 Prove 2% Lod Solv pr. Cent. Ogsaa her ere altsaa Forhol- 

 dene bragte tilbage til et almeent geologisk, thi det er af 

 Professor Keilhau oftere og gjennemlrængende udhævet, at 

 netop i Contacten mellem Christianias Overgangsformations 

 Sirata og de til Gneisformalionen henhörende Led optrædc 

 just de her i Spörgsmaal værende Metaller og Fossilier, 

 navnlig Svovlkies og Granat hyppig og uden Undtagelse 

 saagodtsom mere eller mindre adspredte over hele Contacl- 

 fladen. Vi kunne saaled(*s ogsaa heri see et Spoer af Over- 

 gangsformationens ældre Tilværelse som Bedæ^kningsformation. 

 Ilvad nu Granaten angaaer, da være det mig lilladt endnu at 



