184 C. II. Langberg 



concentrerel i enkelte af disse Lag. Först da Bedæknings- 

 forinalionen var alrevet kunde Hornblænden begynde sin 

 Virksomhed, og Metallerne, der paavirkedes heraf, tråk sig* 

 sammen i de Lag, bvor de nn oplræde, i Begyndeisen langs 

 Daglladen, senere efter Skiktningen umd Dybet. Eftersom nu 

 Metallerne samledes i disse Lag, opstod paa ny en Kraft ved 

 deres Berorelser med Gangene, der saaledes begyndte at 

 blive virksomme, og i sin Tur aller bcrövede Baandene 

 idetmindste nogle af de Metaldele, de havde sat sig i Besid- 

 delse af. Idet vi nemlig anläge, at Processen er skredet 

 frem paa denne Maade, undgaaer man at eensartede Kræfter, 

 virksomme paa een og samme Tid, og samme Stof skulde, 

 hvad ved en samtidig Virken synes at være uundgaaelig, 

 virke forstyrrende paa hinanden. Endelig lære vi, hvorledes 

 dette end forholder sig, at Sölvet i Gangene er en, geologisk 

 talt, overmaade sildig Dannelse, og hvad muligens andensteds 

 kan være af Interesse, at kun ved at underkastes den samme 

 Lutrings Procès flere Gange kunde Sölvet fremstilles som 

 gedigent. Det forste Stadium af Dannelsen kunne vi ei for- 

 klare, det andet synes hovedsageligen kn.n at have været en 

 Concentration af de forövrigt uforandrede Ertser, den tredie, 

 rimeligviis svagesle Kraft, bevirkede derimod en Udskilning 

 af Sölvet som gedigent eller for sig. Denne Bevægelse i 

 absolut faste, dog poröse Masser, er vistnok paafaldende, 

 men dog intet Nyt, og den hele Dannelsesmaade maa bedre 

 end nogen Definition, den jeg ei vover at fremsælle, vise 

 livad Fahlbaand ere og deres Forskjellighed med Ertsleier i 

 Almindelighed. Benævnelsen indeslulter et Begreb om Dan- 

 nelsesmcthoden, saa man vistnok meget bör belænke sig paa 

 at beljcMie sig deraf i den Tdstræ^kning, man i den senere 

 Tid har gjort. 



