Geologiske Observationer ved Kongsberg. 189 



Elvens Krumnino^er opover gjeiifinder man Skiferen, som 

 der alter paa samme Maade gaaer over lil Granit, og dette 

 Fænomen gjentager sig flere Gange. Forövrigt bemærkes, 

 at Graniten paa Elvens Nordside hyppig viste gneisaglig 

 Struktur. 



Granitens Grændse længer mod Nord og de tilstödende 

 Urskifres Strög og Fald skal senere ana^ives, idet jeg först 

 troer at burde omhandle en i Overgangsformntionen optræ- 

 dende massiv Bergart. Gaaer man fra Rajesætrene den al- 

 mindelige Vei til Lindaaspiadsene og derfra videre til Kjöre- 

 veien fra Gaarden Lindaas, sua vil man strax bortenfor 

 Sætrene finde Overgangsskifrene aflöste af Gabbro, — Dialla- 

 gen overveiende, den feldspalhaglige Bestanddcel tilbagetrængt 

 — som er forherskende paa hele den övrige Strækning, kun 

 i Nærheden af Lindaaspiadsene aflost af haard Skifer, deels 

 uregelmæssig skiktet, deels strygendo i h. 3 næsten lodret. 

 Denne Gabbrobildning synes, efter det Ariforle, at ligge iso- 

 leret midt inde i Overgangsskifrene; dog lör jeg ikke med 

 Bestcmlhed afgjöre, om den ikke maaskee paa en kort Stræk- 

 ning kunde stöde sammen med de mod Nord og Nordöst 

 oplrædende Granit- og Urskiferfeldl. Paa et eneste Obser- 

 vationspunkt i det af Gabbroen optagne Terræn, fandt jeg 

 en granilisk Bildning, som imidlertid kunde være en gang- 

 förmig Udlöber fra den store Granitmasse. 



Gaaer man fra Lille Hjerpekjerns vestlige Bred forbi 

 Slore Hjerpekjcrn til Pladsen Jerngruben, saa passerer man 

 over en fiinkornig, rödligfarvet og i Regelen meget glimmer- 

 fattig Gneis, hvori de enkelte Bestanddele ere vanskelige at 

 opdage med ubevæbnet Oie; Skifrigheden er utydelig og al- 

 deles forsvindende, Strög og Fald tor intetsteds med Paali- 

 delighed angives. Bergarten gaaer over lil Kvarlsit, idet 

 Kvarts deels forekonnner i Knuder og Aarcr, som dog ikke 



