Geologiske OI)servationer ved Kongsberg. 191 



(Jen tydelig skifrig; jeg observercclc Skiferfladernes Strög og 

 fandl h. 11 Vs- Paa andre Punkter er det en fuldkommen 

 karakteristisk Granit man har for sig. Den ved Lindaas- 

 pladsene til Le er ski fe r overgaaende Granit, den 

 melle m Öx ne vand og- Medheien til K varts i t over- 

 o^aaende fi in körnige Gneis ere Yderled i samme 

 BildninjTsrække, forskjellige Modifikationer af en 

 o or samme Bergart. 



Öslenfor Slegebækdaminen har man UrsKifrené, mellem 

 Slegebækdammen og Ringekj(Tn Cikke langt fra Slepua) har 

 man Granit, hyppig med Anlæg til Parallellexlur. Ved Rin- 

 gekjern drives et Skjærp paa Jcrnerts. Driften er anlagt paa 

 en Gang i Graniten, aldeles af samme Beskaflenhed som de 

 sölvförende Gange i Kongsbergegnen. Gangarten er Kalk- 

 spath, Flusspalh og Kvarts, forer Magnetjernsteen, formcent- 

 1ig ogsaa Jernglands, samt en ikke ubetydelig Mængde Svovl- 

 kies. Gaaer man fra Ringekjern i sydöstlig Retning til det 

 Punkt, hvor de to fra Visbækkjern og fra Bjorndalssæter 

 kommende Bække lobe sammen, passerer man over Granit. 

 Öslenfor dette Punkt har man Urskifrene; men gaaer man 

 lige mod Syd, indtil man naaer Elven ved Lindaaspladsenc, 

 saa passerer man over Granit. Hele Lassedalen opover har 

 man Kongsbergskifrene; men fra överst i Lassedalen over 

 Morksælerfjeldet til Hestedalen og derfra til Slegebækdaminen 

 har man en meget grovkornig Granit, glimmerfaltig, Horn- 

 blænde undertiden vikarierende for Glimmeren. Men ogsaa i 

 denne Morksæterfjeldels grovkornige, fuldkommen karakteri- 

 stiske Granit fandtes en Zone af fiinkornig Gneis, ikke over 

 en halv Alen mægtig, sammenhængende med Granilen, stry- 

 gende i h. 9 lodret, Skifrigheden i Slrogels Retning atter for- 

 svindende. Man har ved Slegebækdammcn paa Grændsen 

 mellem Graniten og Urskifrene en tennnelig grovkornig Gneis, 



