Geologiske Observationer ved Kongsberg-. 201 



tydelig udviklet. Slrögct varicrede, hvor det ikke var alde- 

 les uregelrnæssigt og hvor det med nogenlunde Tydelighed 

 lod sig iagttage, inellem h. 10 '^^ og 11 '/2, som oftest næslen 

 lodret. Der fandles paa denne Strækning stærke og tydelige 

 Fahlbaanddannelser, men deres Forekomst var hoist uregel- 

 mæssig. Rigligiiok finder jeg paa Solvværkcls Kart Fahl- 

 baandenes Retninger ano;ivne; men jeg- tillader mig at be- 

 tvivle, at denne Angivelse er riglig. Man har anlagt Fahl- 

 baandmærkerne der, hvor Samlinger af Skjærpe eller Gruber 

 findes; men det er her ikke Fahlbaandets, men Gangens Ret- 

 ning, hvorefter Gruberne ere atdagle. Kiesansamlingerne 

 ere, saavidt jeg har kunnet opdage, snart hist, snart her, 

 uden Orden eller Regel. Paa Strækningen mellem Tvetdam- 

 men og Kristian Yl Grube deels Gneis, overgaaende til Glim- 

 merskifer, deels fiinkornig Hornblændeskifer. Ströget först 

 h. 11 V2 til 12 lodrel, derefter 10% til 11 lodret. Dog fand- 

 tes Skifrigheden hyppig utydelig. Delte er i endnu höiere 

 Grad Tilfældet paa Dronningkollen, hvor de til Skifrene hen- 

 hörende massive Bildninger indloge ikke ubetydelige Slræk- 

 ninger, skjönt de viste sig mindre tydeligt udviklede end 

 paa Nordre Vindorn. I Nærheden af Gaarden Lindbo blev 

 Hornblændegneisen og den almindelige Gneis eneraudende. 

 Ströget omkring h. IIV2 næsten lodret og senere med slærk 

 Indskydning mod Öst. 



Den Strækning af Territoriet, som ligger söndenfor Jon- 

 dalselven, kan bekvemt adskilles i tvende Hovedafdelinger, 

 den som ligger vestenfor, og den, som ligger öslenfor Over- 

 bergets Fahlbaand. Den förste indlagcs for störste Parten af 

 de til Skifrene henhörende massive Bildninger, som netop 

 her tydeligt vise, at de ikke danne nogcn fremmedartet 

 Bergart, da de ikke alene vexle med Skifrene og danne 

 Overgange til disse, men ogsaa selv hyppig vise Tendents til 



N 2 



