Bemærknino-or over det Adriatiske Havs Fauna. 393 



■» 



Af Acephalorne leve de fleslo Dimyarier i de ovre, og 

 de fleste Monomyarier i de 2(ie lavere Regioner; af de förste 

 gaae" Corbula, Syndosmya og Niicula længst ned i Dybcl. 

 Solen Qm^^ Undlagelse af et Par Arter) og Trigonella ere 

 subliltorale Slægter. Lucina spinifera og endnu mere Venus 

 ovala gaae i Nordhavet, ligesom del efler Forbes ogsaa fin- 

 der Sted i Middelhavet, langt ned i Dybel. Brachiopoderne 

 optræde i Nordhavet först i den 4de Region , og saaledes 

 skal det efler Forbes ligeledes være Tilfældet i Middelhavet. 

 Ved Triest forekom mig dog ingen Brachiopoder, hvilket vel 

 har sin Aarsag i Söbundens Beskaffenhed, som overalt der- 

 omkring, hvor jeg undersögle den, var dyndet og fölgelig 

 uskikket for disse Dyr. 



Blandt Echinodermerne leve de fleste Arter af Echinus i 

 de överste Regioner; ikkun enkelte Arter, f. Ex. E. Elemingii, 

 E. norvegicus, gaae ned i 4de, ja 5te Region. Cidaris op- 

 træder i Nordhavet först i den 6te Region eller ved 80—100 

 Favne, hvilket ogsaa efler Forbes noget nær (60 — 70 Favne) 

 finder Sted i Middelhavet. Spatangoiderne optræde i 3de og 

 gaae ned i 5le Region. De fleste Asterier forekomme ogsaa 

 i de överste Regioner; men visse Slægler danne herfra en 

 Undlagelse, saasoni Astropecten, Luidia, Pterasler, hvilke 

 endog gaae ned i den 5te Region, Ophiurerne synes at 

 gaae næslen gjennem alle Regioner, ligesom Holothurierne, 

 Synapla undlagen, som ikke gaaer under den 3de. Crinoi- 

 derne endelig optræde först i den 4de og gaae nedad indtil 

 i den 6le (de större Corallers Region). 



Sanmienligne vi nu de omhandlede Ivende geographiske 

 Regioner, den Middelhavske og den Germaniske, saa viser 

 den störste Forskjellighed mellem begge sig i de 2de över- 



Æ 2 



