402 G. B. Barth 



en naturlig Skranke for Ariernes successive Udbredning. 

 JN'aar denne Mangel for Lofotens og Vesteraalens Vedkom- 

 mende gjör sig gjældende i en större Grad, end ovennævnle 

 Hensyn synes at nödvendiggjöre, idet den netop i Insecter- 

 nes Classe og blandt Landfuglene, for hvilke de locale Skran- 

 ker maae ansees mindst tvingende, viser sig allerslörsl, troer 

 jeg oprindeligviis at maatte söge Grunden til denne Districtets 

 usædvanlige Fattigdom paa Arter i den eensartede Beskaf- 

 fenhed af Stedets geologiske Charakteer. Samtlige Öer beslaae 

 nemlig heeltigjennem kun af Bjergarter henhörende til Ur- 

 formationen, det er: af gnoisartet Granit og Glimtnerskifer, 

 optaarnede til 2 à 3000 Fod hoie, skarpryggede og takkede 

 Masser, der fryglelig steilt styrte sig i Havet og kun und- 

 tagelsesviis lade en smal Strimmel af torvbedækkel Sand mel- 

 lem sig og dette, eller som i Buxnæs og Borge Præstegjæld 

 i Lofoten, i Bo^, Molnæs, Sortland, Hassel og Langenæs Sogne 

 samt Overberg Præstegjæld i Vesteraalen skille sig saa vidt 

 ad, at de der paa enkelte Steder kunne give Plads for Sletter 

 af en betydeligere Udstrækning. Dette sidste Forhold finder 

 fornemmelig Sted paa Andöen, hvor Fjeldene desuden ere 

 lavere og deres Toppe lidt afrundede, idet de herværende 

 store Multemyre, hvoriblandt den bekjendte Overbergs-Myr, 

 indtage et maaske större Areal af ()en, end Fjeldmassen selv. 

 Men overalt, hvor Lavland optræder, bestaaer dette alene af 

 Sand, (Qvartssand blandet med smaa Glimmerskjæl) hvor- 

 over et Lag af Torv har dannet sig, hvis Mæglighed varierer 

 fra 1 ligetil 10 Fod, ja derover. Kun Flakstads Præstegaards 

 Omgivelser, en snial Strimmel langs Gimsöens nordlige Strand, 

 Bo-Stranden og i\on nordostlige Deel-af Andöen gjöre her- 

 fra en Undtagelse, idet paa disse Steder Sandgrunden, alene 

 dækket af en sparsom Græsvæxt, træder frem i Dagen. Paa 

 den nævnte Deel af Andöen, hvor disse Sandsletter slrække 



