412 G. B. Barth 



til, at Kyperne, med hvilke Ræven ellers hohler slemt Huus, 

 kunne vedvarende holde sio^ der i saadan Mængde. Langöen 

 er det eneste Sted, hvor den, ligeledes mest af der bosatte 

 Finner, dræbes i noget Antal. Af de kostbare sorte Rævc 

 Cen Varietet af den rode), hvoraf Langöen i ældre Tider 

 var bekjendt, fanges nu, efter hvad man har fortalt mig, idet- 

 hoieste kun et Par Stykker for Aaret. Derimod skal Kors- 

 ræven ikke være sjelden. Dog have de Skind, der under 

 Navn af Korsrævskind ere komne mig for Oie, mere fore- 

 kommet mig som Begyndelser eller Antydninger til egentlige 

 Korsræve, end som den bestemt udprægede Varietet selv. 



Mærkeligt synes det mig, at ingen af de mange Jægere, 

 jeg derom har udspurgt, kjende Noget til Fjeldræven, hvis 

 Forekomst paa Ögruppen jeg ellers ikke vilde have betvivlet. 

 Fandtes den der, maalte den imidlertid nödvendigviis være 

 kjendt af dem, til hvem jeg har henvendt mig med Fore- 

 spörgsel desangaaende. Da jeg saaledes maa troe, at den 

 ikke forekommer, antager jeg dette at hidröre derfra, at de 

 höitliggende Regioner, i hvilke den færdes, som foranfört, 

 formedelst Fjeldenes Mangel paa Höisletter her indtage et 

 saa lidet Rum. Næring skulde don farmedelst Mængden af 

 Fjeldryper ellers næppe savne. 



4. Den al min delige Sp i ds m u us (Sorex araneus) 

 har jeg kun truffet nogle faa Gange paa Hasselöen, og veed 

 forresten Intet om deres Forekomst. Det er ikke uantageligt, 

 at deres Artsforvante, Vandspidsmusen ogsaa kan findes idet- 

 mindste paa nogle af Öcrne. Paa Hasselöen, som jeg Dag 

 ud og Dag ind har gjcnnemstreifet efter Ryperne, er den 

 ialfald ikke kommet mig for Oie. 



5. Björnen findes nu kun paa Andöen, hvor aarlig et 

 Par Stykker skydes, og hvorhen den konnner ved at svömmc 

 over Risohavnsundot fra Hinduen, der har forholdsviis mange 



