2 Chr. Hansteen 



lignende Staalknive, paa hvilke Skaalernes Ophængningspander 

 hvile. Til en nöjagtig- Vejning udfordres folgende Egen- 

 skaber ved Balancen og Lodderne, samt lagttagelse af den 

 Masserne omgivende Lufts Beskaffenhed. 



1) De tre Knive maa være nöjagtig parallele; thi 

 ellers vil, naar Panderne ved Gjentagelse af samme Vejning 

 ikke erholde nöjagtig samme Afstand fra et paa Centerkniven 

 lodret Plan, som förste Gang, de vejede Massers Tyngde- 

 punkt faae en forskjellig Afstand fra Vertikalplanet igjenneni 

 Centerkniven, hvorved man erholder et fra forrige Vejning 

 afvigende Resultat. 



2) Begge Ophængningsknives Afstand fra Vertikalplanet 

 igjennem Centerkniven maa være lige stor. 



3) Loddernes Underafdelinger maae være nöjagtige, det 

 er, have det bestemte Forhold til Vægteenheden. 



4) Da det ikke vel lader sig udföre, med Nöjagtighed 

 at forarbeide saa fine Vægtdele, som Balancen kan angive, 

 og disse tillige ville være ubeqvemme at behandle, saa maa 

 man vide, at kunne bestemme en liden Overvægts Störreise 

 af det lille Udslag, den foraarsager paa Balancens Bjælke. 



5) Da et Legeme, som er nedsænket i et Fluidum, taber 

 saa meget af sin Vægt, som den af Legemet bortjagede 

 Masse af Fluidet vejer, saa gjælder dette ogsaa om Vejning 

 i Luften. Holder i Luften en Masse Q paa den ene Skaal 

 Ligevægt med en Masse P af Lodder paa den anden Skaal, 

 og ere v og v' disse Massers Kubikindhold, udtrykte i Brok 

 af en Kubikfod, L Massen af en Kubikfod Luft, saa tilkjen- 

 degiver Ligevægten paa Balancen, at Q — vL :^ P — v'L eller 

 Q = P -|- (v — vOL. Man maa altsaa kjende Kubikindholdet 

 saavel af Massen Q, som af Lodderne P, og Massen af en 

 Kubikfod Luft, hvilken er afhængig af Temperaturen af den 

 Luft, i hvilken Vcjningen skcede, og af Barometerstanden. 



