6 Chr. Hansteen 



ningsforsöget kan forandre deres indbyrdes Længdeforhold. 

 I saa Tilfælde have a og" b ikke samme Værdie i Formlen 

 (IIO efter Omlægningen af Masserne P og Q, som i Formlen 

 (II) för Omlægningen. Den heraf oprindende Feil i Værdien 

 af Q — P kan elimineres ved flere kort efter hinanden fol- 

 gende Omlægninger af P og Q, saaledes at P ved forste og 

 sidste Vejning laae paa samme Skaal. 



2) Dimensionen a voxer positiv ved en större Belast- 

 ning P -f- 0, formedelst Bjelkens Elasticitet; ogsaa ß kan af 

 samme Aarsag erholde en liden Forögelse; men ved samme 

 Belastning, altsaa under hele Vejningsforsöget med samme 

 Masser, kunne de betragtes som uforanderlige. 



3) Dersom a ved en större Belastning skulde foröges 

 saa meget, at Balancen blev for træg, det er at Vinkelen 

 "i ~~ ^2 ved Paalæg af en liden Masse p paa den ene Yægt- 

 skaal blev for liden, saa kan Factoren ved denne Störreise 

 (IV) paa folgende Maade formindskes. Paa enhver til viden- 

 skabeligt Brug bestemt Balance findes over Bjelkens Midte 

 en vertikal Staalskrue, paa hvilken efter Omstændighedernc 

 kan skrues en eller flere smaae Masser af forskjellig Störrclse. 

 Er en saadan Masse = R', dens Tyngdepunkts Afstand fra 

 Centerkniven = — ß\ saa bliver Tælleren i denne Factor = 

 (P-j- 0) «H-R/Î — R'/î', hvorved man kan bringe den saa 

 nær til Nul, som man önsker, og altsaa veje svære Masser 

 med samme Nöjagtighed, som lettere. 



4) Dimensionen y kan ved en og samme Vejning ansees 

 som uforanderlig; men ved forskjellige, naar Masserne R' 

 paaskrues, kan den noget forandres. Da disse imidlertid 

 under Vejningen af samme Masser ej bcröres, saa har en 

 saadan Forandring ingen Indflydelse paa Resultatet. 



5) Af Formelen (IV) sees, at enhver liden Masse p^, p^, 

 lagt paa samme Skaal, som P, fnaor positivt, enliver Masse 



