8 Chr. Hansteen 



(p^ _|_qj)«, saa faaer man af (II) den forste af de neden- 

 staaende Formler. Borttager man dcrpaa denne lille Masse 

 p' fra Skaalen (I) og lægger den, eller en anden p" paa 

 Skaalen GI), saa forandrer Uj sig til u", og man faaer den 

 anden af de nedenstaaende Formler: 



0'a-P'b + % + ap'-[CP + 0)« + R^] ^""^"""^ =0, 



Q'a - P'b + Rr - bp''— [CP + Q) « + R/5] ^'' '"'^''^ = 0. 



c 



Trækker man den sidste fra den förste og dividerer med 



a -{- b, faaer man 



a+b^+a+b^ (a + b)c ^"^ " ^ - ^. 



eller i (p' + p'0 = F (u' - u") : (VI) 



JL fp' J_ p") 



hvoraf F = ^ , _ // — findes, naar Hvilepunkterne u' og u" 



ere nöjagtig observerede, og de smaae Vægter p' og p" ere 

 bekjendte. Disse maa vælges saaledes, at Viserne paa Axens 

 Ender ved maadelige Svingninger ej skride udenfor Buernes 

 Endepunkter. 



Med Hensyn til Anvendelsen af Formlen (IV) skal jeg 

 endnu gjöre folgende Bemærkninger: 



A) Bliver Massen q^, som ved forste Vejning laae paa 

 Skaalen (I) ved Siden af Q, liggende paa samme Skaal efter 

 Omlægningen af P og 0? saa faaer den efter Regelen (5) 

 niodsat Tegn, og falder allsaa ud af Formelen, og har ingen 

 anden Indflydelse, end at forandre Værdien af y, i det den 

 kan betragtes som henhörende til Balancens egen Masse R; 

 den udgjör den saakaldte Thara. Det samme gjælder om pi, 

 ifald denne efier Omlægningen af P og bliver liggende 

 paa Skaalen (II). 



B) Jo mindre Factoren F er, desto större bliver u' — u" 

 ved samme Værdie af ij(p' + p"), eller desto fölsommere 



