Linier i Solspectret. 51 



flint optisk Instrument af hans Efterfölgere i München skal 

 forarbeides. 



For at fremstille Solspectret paa en Skjærm lader man 

 Sollyset falde ind gjcnnem en smal Sprække paa den her- 

 med parallele Kant af Prismet, og den her briulle Straale- 

 bundt concentreres af en achromatisk Samlelindse paa Skjær- 

 men. Betegnes Lindsens Brændevidde ved f, Veien som Sol- 

 lyset gjennemlöber fra Sprækken gjennem Prismet til Lind- 

 sen ved a og Afstanden fra Lindsen til Skjærmen ved b, 



saa maa a Off b vælo-es saa store at [- — = —. Paa 



Ö » a ' b f 



Skjærmen sees da flere af de Frauenhoferske Linier. Tyde- 

 ligst sees disse naar Skjærmen er et matslebet Glas. Med 

 et Frauenhofersk Prisma har jeg paa denne Maade i Stok- 

 holm hos Baron Wrede seet de faste Linier i Spectret i 

 stort Antal saa skarpt og tydelig aftegnet som man kunde 

 önske. Det herværende Soleils Prisma viser langtfra saa- 

 mange Linier, og disse heller ikke saa skarpt tegnede. I 

 medfölgende Tegning af Solspectret Tab. I Fig. 1 ere de stær- 

 keste Linier optegnede efter denne Projection paa Skjærmen, 

 og de finere derimcllem efler Öiemaal. 



For umiddelbart at see de faste Linier i Solspectret stil- 

 les Oiet tæt bag Prismet, og Afstanden fra Prismet til den fine 

 Sprække hvorigjennem Lyset falder ind gjöres lig den tyde- 

 lige Synsdistance eller dog blot lidet större. Naar ikke umid- 

 delbart eller regelmæssigt reflekteret Sollys, men kun almin- 

 deligt Dagslys anvende^, sees Intet bortenfor III og heller 

 ikke lettelig Noget bortenfor XIII. Ved Sollys derimod sees 

 langt flere end de her optegnede Linier. For at see Linierne 

 bortenfor XIII bruges bedst et azurblaat Glas, der betydelig 

 svækker Lyset fra VI til XII og saaledes tillader lettere at 

 see den övrige Deel af Spectret. For at see Linierne i den 



