Reise i Lofoten og- Finmarken. 125 



beila pcnicillus, Ditrupa arielina og- Sipiinculus concharum 

 lænprerc nordlif^ end i Lofoten. 



Finmarken. 



Nordenfor Vestfjorden eller i Finmarken begynder först 

 eg-enllig den arcliske Region, idel alt flera cg flere germa- 

 iiiske Arter efterhaanden forsvinde og de höinordiske træde 

 frem. Dog er det temmelig lydoligt, at mange germaniske 

 Arier i nærværende Jordperiode holde paa at udbrede sig 

 mere og mere mod Norden ved Iljælp af den langs den nor- 

 ske Kyst lobende slærke Strömning, en Folge af den be- 

 kjendte Golfström, der norden om Skotland gaaer over til 

 Norge, som den naaer ved Söndmör og derfra fortsæller i 

 syd-nordlig Retning langs Kysten ligetil Nordkap og ud i 

 lishavel. Denne Antagelse bekræfles ogsaa ved flere niær- 

 kelige Erfaringer. Saaledes fandles paa denne Reise, som 

 ovenfor ommeldt, af Mollusker alene det betydelige Antal af 

 39 germaniske Arter, som ikke tilforn ere fundne i Finmar- 

 ken. En mere iöinefaldende Kjendsgjerning er, at Hummeren 

 CAstacus marinus) i de sidste Par Aar bar begyndt at vise 

 sig i Lofoten og nordre Foldenfjord, hvor den tilforn var 

 aldeles ubekjendt. Det synes ogsaa vanskeligt at forklare 

 Forekomsten i Finmarken af enkelte udmærkede germaniske 

 Former, f. Ex. Thuiaria thuia o. fl., der i Norge ikke ere 

 fundne söndenfor Stat, uden ved at antage deres Æg eller 

 Unger hidförte ved Havströmmen fra de brittiske Kyster, 

 hvor de ere almindeli^e. Endelig viser en Sammenligning 

 med den grönlandske Fauna, hvor de sydligere Arters Ind- 

 trængen forhindres ved den langs Kysten lobende nord-syd- 

 lige Strömning, klart nok, hvor stor Indflydelsen af ùen til- 

 grændsende germaniske Region i Norge er paa den arcliske 

 eller Finmarkens Fauna. 



