224 J. Norman. 



Gebetet henfalder i to mere adskilte Strög, et mindre — 

 det östlige —, som indbefalter den vestlige Deel af Sells- 

 Annex nemlig Omegnen af Laurgaard og Sells-Vand, og et 

 langt större — det vestlige —, som indbefatter en större Deel 

 af Vaage- og Lom - Hovedsogn samt Bæverdalen; begge 

 disse Slrög ere indbyrdes adskilte ved en höiere Aasryg, 

 men kommuniccre dog lidt længere nede i Gudbrandsdalen 

 ved de respektive Dalförers Indmunding i hinanden. 



Det hele Gebet er en ringe Deel afNorges centrale Höifjelds- 

 Plateau, og er paa de forskjellige Punkter af en meget ulige 

 Höidebeliggenhed over Hav-Fiaden; i sin vestlige Deel hæver 

 det sig som Ymes-Fjeld eller Galdhö i sin Heelhed over Snee- 

 Linien og bærer her flere fremragende Kegler, der, saavidt 

 man veed, ere de höieste Punkter i den östlige Jord-Hemi- 

 sphæres nordlige kolde Segment. 



Plateauet er fra Ost mod Vest gjennemskaaren af en dyb 

 og snever Fure, der i sit Lob mod Vest idelig afsætter Bi- 

 furer under en spids Vinkel og i denne sin Fremrykkcn sta- 

 dig hæver sig höiere og höiere over Havets Niveau, hvorved 

 Hoved-Furen med sine udskydende Side-Furer faaer Lighed 

 med en ramificeret Aare, hvis lavere-liggende Stammedcel 

 begynder fra Östen af, men hvis Endegrene tabe sig i Vesten. 



Denne Stammedeel er den egentlige Continualion af Gud- 

 brandsdalens Dal-Fure, fra hvilken den dog i sit Udspring 

 udlöber tilsyneladende som en Green, der gaaer i Nord-Vest 

 men derpaa böier om og antager en Retning lige mod Vest. 

 Idet den samtidig hermed udvider sig, formerer den den 

 egentlige Vaage-Dal, og fortsætter sig nu, efteråt have ud- 

 sendt i Nordvest en temmelig bred men ei meget langBifure, 

 der optager Fin-Elven, videre som Loms Præstegjeld lige til 

 delte Sogns Piæstegaard, hvor Hovedfuren — som Skcagcr An- 

 nex — böier mere mod Nord, efteråt den först har afsat en trang 



