Om (len litauiske Folkestanime. 293 



Bredegraders og sex Længdegraders Udstrækning, udgjorende 

 Dele saavel af Rusland som af Preussen, nemlig Stykker af 

 de Provinser, som ellers ere bckjendte under Navn af Lief- 

 land, Kurland, Semgallen, Witebsk, Wilna, Grodno, Augustowo 

 og Östpreussen. Denne Folkestammes sproglige Naboer 

 ere mod Vest Tyskerne i Ostpreussen, imod Nord de liefland- 

 ske Finner (Estherne), mod Ö. og S. tre slavoniske Stammer, 

 nemlig det Polske og den nowgorodske og hviderussiske 

 Sprogart af del Russiske. 



Dog er ikke hele denne Landstrækning indtaget af delte 

 urgamle Folk paa den samme Maade som de Nationer, der 

 tillige danne Stater, eller optræde i Verden som herskende 

 Folk, besidde eller indehave sit Land. Inde i det her skil- 

 drede Omraade bo dels Kolonier dels maaske Levninger af 

 fremmede Folkefærd, nemlig lieüandske Finner, Tyskere og 

 Slavoner i hele Menigheder, og hvad værre er, de höjere 

 ogMiddelklasserne i Samfundet Cdet meste af Bybefolkningen, 

 samt Ejendomsmændene paa Landet, Adelen) ere enten Ty- 

 skere, Russer eller Polakker saavel i Sprog som ogsaa ri- 

 meligvis i Herkomst. 



Den Nation, der er Hoved-Gjenstanden for denne Un- 

 dersögelse er altsaa væsentligen ikke alene en Almue af 

 Husmænd og Arbejdere, men endog for störste Delen endnu 

 og indtil for nylig i det hele, en ulykkelig undertrykt Masse 

 af Livegne eller Slaver. 



Den Sprogafdeling, som den danner, deler sig i to Grene, 

 der udgjöre tvende Folkeslag med saa forskjelligt Tungemaal, 

 at de, naglet det umiskjendeligste Sprogslægtskab, dog neppe 

 forståa hverandre. Drager man en næsten ret Linje fra Lie- 

 bau ved Öslersöen til Dünabürg ved Duna, da bo der nor- 

 den for den Letter, som kalde sig selv Lalwis, Latwetis, af 

 sine sydligere Naboer, Litauerne, kaldes Latwys og Landet 



