302 Ludvig Kr. Daa. 



Oldgranskningen for den Periodes Vedkommende, der g-aar 

 forud for Historien. Den polske Historiker Dliigosz (t 1480) 

 sig-er om Litauernes store Rige i 1328 Inter septemtrionales 

 obscurissimi Lituani, Riithenorum servituti ac tributis vilibus 

 obnoxii, ut cuivis mirum videatur ad tantam eos felicitatem 

 sive per finitimorum igiiaviam et desidiam provectos ut im- 

 perent nunc Ruthenis, sub quorum imperio annis prope mille 

 veluii servile vulgus fuerc CSzaf. Slaw. Alterthiim 1. Th. 451). 

 Oof endnu forend Litauerne saaledes underkastedes de slavo- 

 niske Nabostammer, antager Szafarzik at de have været un- 

 dertvungne af germaniske Folk fornemmelig Golher. Den 

 Omstændighed at Litauernes Indvandring i deres nuværende 

 Land ikke kan historisk paavises eller endog gjöres sand- 

 synlig, i Forening med flere gamle Historikeres, Pylheas, Jor- 

 nandes, udtrykkelige Vidnesbyrd om at de omhandlede Land- 

 strækninger, et Par Aarhundreder för og efter Christi Födsel 

 vare besatte af germaniske Folk (Golher) forener Szafarzik 

 ved at formode at de Sidste allerede dengang boede der som 

 Herrer over de undertrykte Litauer, hvilke han tror at gjen- 

 kjende i Tacitus's og Jornandes's fredelige og arbejdsomme 

 Æstyer. (2 Th. S. 366. 1 Th. 458, 463). Ja han tror endog 

 at gjenfinde deres Navn i Navnet Leti, som romerske Histo- 

 rikere -give en underordnet Klasse blandt Gallerne og Ger- 

 manerne. (1 Th. 261. 465). Ligesom det vel er sikkert at 

 det er formedelst dette Gothernes Herredömme over Litauerne 

 at Kadliibek, Gallus og flere Middelalderens Sagaskrivere kalde 

 Litauerne Gelæ. Sz. 2 Th. 569. 388. Det er dette Navn 

 som Thunmann og Rask oplyser ogsaa at forekomme i For- 

 men Viter, Joter, Juter, men som de efter den gamle Maade 

 forklare ved at disse Letter have fordrevet de forhen i 

 de samme Egne boende germaniske Goter: en Gjetning, som 

 savner alt historisk Stöltepunkt, fordi endog Sagnet tier om 



