324 Ludvig Kr. Daa. 



kunde sammenfatte og afsondre til Helheder. Saadanne Navne 

 ere ikke alene Pelasgcrnes, Serbernes, Slavonernes, men det 

 fuldstændig-ste Sidestykke danner Gothernes, der under ligesaa 

 mange Former som nu Litauernes, Lulicernes, — t. Ex. 

 Jyder, Geater, Gother, Gythoner, Gauter, Vitcr, Geler, — 

 bruges om en Mængde fjærnt fra hinanden boende tyske og 

 skandinaviske Folkefærd. Det er gaaet dette Navn blandt 

 Historikerne ligesom de forhen nævnte lilauisk-slavoniske, at 

 der har været opstillct en Mængde Ildledninger og at man 

 har troet at ordne Sagen paa bedste Maade ved skarpt at 

 afsondre fra hinanden de adskilt fra hinanden boende Natio- 

 ner: som om Nationcrne vare fastgroede Planter og som 

 om der var nogen rimelig Slutning i saaledes gjentagne 

 Gange at statuere at de samme Sprogrödder tilfældigvis 

 frembringe samme Nationalnavn, som dog skal, formedelst 

 Oprindelsens Forskjellighed, have mange forskjellige Betyd- 

 ninger* 



En ganske ejendommelig Anskuelse har indvirket paa 

 Szafarzik til at han, uagtet sine rige historiske Samlinger og 

 ^in store Sprogkunskab, dog har frcmsat flere tvungne Ety- 

 mologier. Han er i Reglen utilböjlig til at udlede Egen- 

 navne paa Nationer af udtryksfulde Ord, men udleder tvcrtom 

 disse af hine. I SI. Al. 1 Th. S. 52 giver han en Forteg- 

 nelse paa adskillige Tilfælde af denne Art, som ere virkelige 

 og flere som ere tvivlsomme eller urimelige. At en saadan 

 Omdannelse kan finde Sted, erfarer man utvivlsomt nok af det 



Ï) Szafarziks Forskninger have leveret et andet Exempel paa den 

 Mangfoldighed af Alændringer, hvori endog samme Nations Navn 

 kan forekomme hos Historikere. Bulgarerne nævncs som Bulg, 

 Burg, Borg, Burug, Wurug, Wurg, Vulg, Bular, Byler, Biler, Bilir, 

 Beire, alt med et ligesaastortUdvalg af Endelser. S. A. 2 Th. 169. 



