Om den litauiske Folkes tamme. 327 



have gjort opmærksomme paa at Tyskernes Ivende andre 

 mest bekjendte Navne Allemanner (alle manner) og Ger- 

 maner [hvad enten det iidledes af her (Hær), geir (Spyd) 

 eller Wehr (Vaaben)] ligeledes betyder Mænd eller mere 

 specielt Krigsmænd. Navnet Daner udleder Keyser, Samling 

 til Norsk Sprog og Historie 6te B. 1839 S. 323, af fegn en 

 friMand paa angelsax. Ôane el ôegen. Dette er iiltsaa samme 

 Udledelse, som gives en anden tysk Stammes Navn Fran- 

 kerne, af frank, fri (eng. franklin, en Selvejer). At Navnet 

 Goter ogsaa betyder Mænd har allerede Thunmann (Nord. 

 Völker 1772 S. 39) forklaret, idet han udleder det af isl. 

 Godar); (Til samme Betydning kunde man ogsaa komme 

 gjennem det isl. gotnar (Krigsfolk) eller efter Annaler for 

 Nord. Oldkynd. 1848. S. 235 formedelst Ordet Gaut, Herre; 

 Roden til Ordet blev vel under enhver Omstændighed det isl. 

 geta, gat d. s. s. eng. beget, begotten). 



Heraf sees at den germaniske Stamme baade i Tyskland 

 og Skandinavien har brugt at benævne sig med Ord, som 

 betyde Mænd; at naar noget af disse Navne, altsaa til Ex. 

 Daner, Franker, Goter, Germaner bruges om nogen Stamme, 

 betyder det kuns og intet mere end at den var germanisk, det 

 er, enten skandinavisk eller tysk; at disse Navne have skif- 

 tet, saa at samme Land efter hinanden er bleven kaldet Ger- 

 manernes, Frankernes, Allemannerues og Tyskernes, ligesom 

 Goternes og Danernes. Det kommer nu an paa Historikerens 

 Smag, hvorledes han vil forklare denne Forandring. Er han 

 slemt for kraftige Forholdsregler, Folkevandringer, Folke- 

 Udröddelser m. m. siger han, at Germanerne bleve udröd- 

 dede af Allemanerne og disse igjen af Tyskerne, samt at i 

 Norden Danerne forjoge eller udröddede Goterne, altsammen 

 i Folkefeltslag, som Historien maa have glemt at optegne. 

 Hvis derimod Sagamanden ikke har nogen saa krigersk Hu, 



