Om den litauiske Folkestamme. 333 



polsk og bömisk z> - eng. zh, fr. j er lilli. z, lettisk sch 



uden denne Slreg. 

 p. c:5 b. c - eng. og sp. c/i, ilal. ei er lilh. cz ^ lettisk tsch 



med Tværstreg over s. 

 p. og b. cH - eng. Jj, ital. gi er lilh. (/^-^ lettisk dsch. 



Flere enkelte Hvislelyd findes heller ikke i nogen anden 

 slavonisk Dialekt undtagen det polske rs el. höhmiske r, der 







er en særegen Modification af z og udviklet af r i det ældro 

 slavoniske Sprog formedelst Jcr-.Systemet. Men flere af disse 

 Hvislelyd kunne i de slavoniske Sprog forbindes med hinan- 

 den, dels virkelig iiden Vokal og dels med svagt mcUemly- 

 d(.Mide Halvvokal (ShvaJ. Den mest paafaldende og som 

 tydeligst iidtales iiden Understötlelse af Vokal, er den For- 

 bindelse SC, somPolakkerne udlrykke med szcz ogRusserne med 

 et eget Bogstav. Den avvendes hvor andre Sprog bruge de 

 simple Lyd st^ saasom szczygiel (lysk Stieglitz^. Men denne 

 Sammensætning forefindes heller ikke i alle slavoniske Dia- 

 lekter. Böhmerne og lUyrerne (Wuk Slephanowilsch Serb. 

 Gr. S. 15) lade sig nöje med S/, hvilket er den almindelige 

 tyske Udtale af de tyske Ord som Stadt t. Ex. Schtadt. 



En anden Særegenhed ved de slavoniske Bogstavsyste- 

 mer er den Modification flere Konsonanter kunne modlage 

 formedelst J-Lyden, eller om irian saa vil Slavonernes Util- 

 böjlighed til at udtale visse Konsonanter i Forbindelse med 

 visse Vokaler uden til «amme Tid at indskyde et J imellem 

 dem. De som först optegnede disse Sprog vare, iigesom de 

 sedneste Sproglærere, uenige om den Maade, hvorpaa Lyden 

 skulde opfattes og altsaa udtrykkes. Det cyrilliske og sed- 

 nere russiske Alfabeth anvendte en dobbelt Bi^tegnelsesmaade; 

 gnart sættes et Tegn Jer til Konsonanten for at antyde at den 



