Om (len litauiske Folkeslamme. 335 



bom me, polsk cje (e^. c?>)^) medb. te som lios Ziak p. 112 



c c 



skrives t'e (Akkus. Sino^. af Iste o^ 2iien Persons Pron.) S. 

 80 polsk swjat Cel. siciaf) = b. swét^ (Verden) p. cja\o 

 (el. cialo') bom. télo (Krop) p. 81 p. mjedz (miedz) =' b. 

 med' (Kobber) p. nac = b. naV (Url). Flere Beviser i Jor- 

 dans lausilziske Gram. S. 11 — 14. 



I de Sproi^, som benytte Modifikationer af det cyrilliske 

 Alfabeth, finder det samme Forhold Sted og Midlerne til at 

 betegne det ere ogsaa de samme tvende, enten at föje et 

 blödgjörende Tegn (h, jer) til Konsonanten, eller at föje et 

 Tegn til Vokalen, som udtrykker at der skal höres en Jodlyd 

 foran den (ja, jii, je). 



Wuk Stephanowilsch har i sin serbiske Gram. forsögt at 

 danne et nyt Alfabeth af det kirkeslavoniske, men som skulde 

 være simplere end det russiske. Han har deri ogsaa Tegn for 

 d^, c, 1j og nj, men isledetfor at betegne Vokalerne paa en 

 særegen Maade, har han anvendt latinske Tegn for J. For- 

 saavidt man uden at gjennemgaa et Lexikon kan gjöre sig 

 et Begreb derom, synes Wuks Gram. at vise at Jodsystemet 

 i denne serbisk-illyriske Sprogart forekommer efler de samme 

 Konsonanter som i andre slavoniske Dialekter. 



I de litauisk-letliske Grammatiker, som hverken synes 

 at være forfattede af Mænd, for hvem det beskrevne Sprog 

 var egentligt Modersmaal og paa hvilke heller ikke Sammen- 

 ligningen med de slavoniske jVaboers Tungemaal har udövet 

 nogen klarnende Indilydelse, er dette finere Sprogforhold 

 fremstillet meget forvirret og utydeligt. Heldigvis gjör Ro- 

 senbergers lett. Grammatik i sidste Henseende en Undlagelse; 



Polakkerne skrive i disse TiTfæTdc i, men Ordet er do^ et Eiista- 

 velsesord. 



