Om den litauiske Folkestamme. 337 



Kasusform (br Nominativ, hvilket det sidstc Spro^^s Aand ikke 

 taaler. Ligeledes kaii der være Sporgsmaal om de to eneste 

 Ord, sorrj i 3Iielckes Lexikon skrives med ti udtaler iorskjel- 

 ligt fra ei el. c. Skriveniaaden kan nemlig ogsaa her for- 

 klares af etymologiske Hensyn Ciiekelis af tekenu, tie, tieko 

 af tas). 



Ligcledes maa man vel antage at Forbindelsen ni som 

 hyppigt forekommer i Deklinationen og Konjugationen, har 

 en analog Udtale mod de övrige mouillerede Konsonanter, 

 uagtet den ikke udtrykkelig opföres blandt disse. Det vilde 

 være altfor besynderligt om Genitiv-Endelsen io skulde ud- 

 ove saa stor Indflydelse paa d og t som bemærket, men 

 ingen paa ti , der dog viser sig langt mere modtagelig for 

 denne Modification, saasom den forekommer ved / og w i de 

 romanske Sprog, der ellers ikke kjende til Jod-Lydens vide 

 Forgrening i de slavoniske Tungemaal. Rimeligvis have 

 Gram. her undladt at bemærke en Modifikation, som de troede 

 faldt af sig selv og af den brugle Orlhografi, ligesom vi 

 Norske, naar vi skrive henge, indbilde os at enhver kan be- 

 gribe, at n'et her skal udtales nasalt. Den samme Bevisfö- 

 relse vil rimeligvis ogsaa være fyldestgjörende for Optagelsen 

 af det ligeledes i Gram. udlalte s. Det forekommer i Forbin- 

 delse med j i flere Kasus af Superlativernes Deklination. 



Vi have altsaa i de litauiske Sprog gjenfundet det samme 

 J- el. Jer-System, som karakteriserer de slavoniske Sprog 

 og anvendt i de samme Konsonantrækkcr: Læbebogstavernes, 

 de Flydendes og de Hvislendes. Særskilt bemærkes: 



1. Det Litauiske og Lettiske har ligesom det Polske ud- 

 videt dette System til Ganebogstaverne K og G. Ved förste 

 Öjekast kunde man vel tvivle paa Rigtigheden af denne gra- 

 matikalske lagttagelse, da Rosenberger sammenligner det let- 

 tiske K med og uden Streg med Lyden af det tyske K i 

 VL 3 X 



