338 Ludvig Kr. Daa. 



Kamm og Kammen el. Kind; tin mellem disse tvcnde lyske 

 Lyd er der neppe anden Forskjel end den som fölger af de 

 forskjellige Vokalklasser, der ytre nogen Indflydelse paa 

 Medlydene. Men Exemplerne gjöre det dog sandsynligere at 

 Regelen har sin Rigtighed, da der som blöde Lyd anföres 

 Ord, som tcalgja (p. icoiii^ Oxens), likja Qt. der Leiche), 

 hvilke have en haard Vokal efter sig. De litauiske Gramma- 

 tikeres Beskrivelser ere endnu mere bestemte for Tilværelsen 

 af en virkelig gj- og /y-Lyd. 



Grunden til at i Almindelighed i de slavoniske Sprog 

 G og K ikke kunne modtage Jodlyden eller Jer, er at de 

 umiddelbart modtage den endnu stærkere Forvandling til en 







Hvislelyd. Saaledes gaar i Illyrisk-Serbisk g over til z eller 

 z, el. 1j Cdj?) og k til cz, c, eller tj CWuk S. 7-8) Po- 

 lakkerne gjöre en stor Anvendelse af denne samme Overgang 

 saasom N. S. noga (Fod) reka CHaand) Dat. og Lok. nodze 



c 



rece, 1 P. S. Pr. Ind. möge Cjeg kan), tluke (slaar) 2 P. S. 



c CC 



mozesz (Du kan) tluczesz. Ikkedesmindre bestaar i Polsk 

 ved Siden deraf delte ovenanförte Jodsystem, hæftet til de 

 uforandrede Bogstaver G og K. Men det förste ægt-slavo- 

 niske System har en langt videre og hyppigere Anvendelse. 

 Gj og Kjlyden viser sig fornemmelig i Ordenes Rodder og 

 det især i fremmede Ord, gjemein, kieroicanie (das Kehren) 

 D^y z, c og 05 forekomme derimod i Formlærens æglnatio- 

 nale Endelser. Gj viser sig stund um som en Overgang til 

 en mere simpel Form. Saaledes skrives baade General, Gje- 

 neral ogJeneral, af hvilke vel kuns det sidsle horer hjemme 

 i Folkets Mund og crkjendes af Sprogets Genius. Kuns i 

 Russisk forekommer je i Afledsendelsernc efter k og g, idet 

 de nysanförle Ord noga og reka hede nogje og rukjc i Lo- 



