Om den litauiske Folkestamme. 339 



kat. Safarzik söger at forklare dette i sin altböm. Gram. S. 

 10 ved at anläge et haardt je ved Siden af det l)löde. 



2. At det Lettiske mangler J-Systemet i Hvislelydenes 

 Række. Dette, hvilket i saa Fald vilde være en Afvigelse 

 fra det slavoniske System, maa dog ansees for at være tvivl- 

 somt, da J-Lyden her er vanskeligere at opfatte, naar den 

 folgende Vokal er i, saasom i de polske Ord zimiiy, silny. 

 Ord med folgende / forekomme oftere i Lexikonet saasom 

 zils (skrives siW) blaa, ligner p. zielomj (grön) og har 

 muligens samme z-Lyd; sirpe Q^^gy ogsaa skrives cirpe) Sigd, 

 ligner p. sierp og kunde tænkes at have samme s-Lyd o. s. v. 



Det er imidlertid sikrest at antage at Grammatikerne have 

 opfaltet Lyden af disse Ord rigligt og at altsaa si, zi, ei, 

 dzi virkelig i Lettisk udtales uden Mouilleren med J. Denne 

 Omstændighed kan imidlertid neppe bevise mere end at det 

 Lettiske i denne Henseende, ligesom i det Hele Sammenlig- 

 ningen med det Litauiske udviser, befinder sig i en Oplösnings- 

 tilstand, i hvilken det har tabt en stor Del af den oprinde- 

 lige faldstændigere Formlære, som tilhörte den Sprogstamme, 

 hvoraf det er udgaaet, og dermed lillige en Del af hin Bog- 

 stavsystemets Rigdom. Der er intet mere underligt i at et 

 Sprog taber disse fire Bogstaver end at det taber en Kasus 

 (Ablativ) og et Tal (Dualis) hvilket Lettisk har gjort i For- 

 hold til Lit. Den samme Indskrænkning i Bogstavsystemet 

 viser sig ogsaa oftere i de nyere germaniske Sprog ved Ta- 

 bet af }) og Ô. Det fölger af Lydenes BeskafTenhed at ingen 

 kunde være mere udsatte for at gaa til Grunde end disse 







sj^ ^j> Q og" dzj^ formedelst deres Lighcd med sz, z, cz og 







dz, en Lighed, der er saa stor at det horer til de störste 

 Vanskeligheder ved den slavoniske Udtale at adskille mellem 

 dem. De slavoniske Sprog bevise ogsaa ved sine Bogstav- 



