354 Ludviff Kr. Daa 



t? 



pytanie, Spörnen, czytanie, Læsnino^). Dog- forekommer 

 ogsaa stundom Hunkj., der synes at höre hidheii, saasom gi- 

 minne CSlægt) af gimu (föder), gawine (Fastetid) af gawju. 

 I den Lettiske Endelse duiDoszana(ß\,he\e, Subst, aî dziwot, 



lig p. zycie af zyc^ domaszana^ Eftertanke af domat, polsk 

 domyslac, formode). Af Metallernes Navne, som i Latin, 

 German, og Slavon. ere Neutra, har Lit. baade Mask, og Fem. 



t. Ex. p. zelazo (Jærn), srebro (Solv) zloto (Guld), alle 

 Neut.; lit. gelezis f. lett. dzehe f. sidabraSj m. og auksas 

 m. lett. zelts m. Men da Grammatikerne ikke indeholde 

 nogen Kjönsregler for det Litauiske, er denne Undersögelse 

 forbunden med större Vanskeligheder, da man alene har 

 ufuldstændige Ordfortegnelser at holde sig til. 



Sammenlignes det Lettiske med det Lithauiske eller de 

 Slavoniske Sprog i Henseende til Deklinationssyslem, viser 

 det sig som langt mere grammatisk oplöst eller modernt end 

 de andre. 



1. Det har ligesom de fleste nu levende slavon. Sprog 

 tabt Dualis. 



2. Instrumental-Kasus er borte i Subslanliverne og Ad- 

 jekliverne. Som man af Deklinationstabellerne vil se, maa 

 detle Tab tildels være gaaet for sig paa den Maade at Dativ 

 er gaaet ind under Inslrum., dels omvendt. Thi i Formen 

 ligner det lettiske Dativ stundom det slavon. eller litauiske 

 Instrumental, stundom omvendt. I et Tilfælde frembyder Spro- 

 get endnu et Spor af sin ældre rigere Tilstand. I det lettiske 

 Pronomen nemlig findcs for Lokativ dobbelte Former anförtc, 

 af hvilke den ene ligner Lokali v-Endelsen, den anden deri- 

 mod har saa mcgen Lighed med den gamle Instrunientalforni 

 i Lit. og Sl. at man uden Tvivl maa antage den for at være 

 en Levning deraf. Den er i Betydning faldet sammen med 



