Om (len litauiske Folkestamme. 365 



linger. Paa deri ene Side Sj, paa den anden y el. i, men 

 overalt næsten samme Endelse. Den Overg-ang-, Slavon. her 

 har været underkastet, er ganske den samme som del Latin- 

 ske Sprogs, idet dette ombyttede familias i Gen. S. Og Nom. 

 Pl. med f ami I iæ. Men Slavon. maattc konsekvent iidstrække 

 denne Forvandling ogsàa til Akk. Plnr., da Sproget fordrer 

 at det skal staa Nom. saa saare nær. I Gresk udstrækker 

 sig denne S Lydens Udfalden kuns til N. P. Litauisk slaar 

 i den Henseende ganske ved' Siden af Sanskr. Mærkeligt 

 er det at det kirkeslavoniske i denne Konsonants Sted har 

 Nasal. En »anden Særegenhed er at i "det islavoniske stemmer 

 Nom. Plur. overens med åen Form, som baado i Lit. og 

 Slavon. udtrykker Nom. Dual. '"^- '«'^ ' ' -^^ "' '''-'---'> 



I Dat. har Lett. og Lit. ^'hcn 'É^mrne ^oûmàtin,-"^ i 

 Slavon. kuns er brugelig i Adjektiverne. ' '''■î"''' ^* '•''■ ''> 



lustrum/ Paa Grund af den Polske Nasal, kan der være 

 Spörgsmaal om Dobrowskis rukoju ikke er eu Russicisme, 

 som skulde rettes til Rakoa; oj, ej (efter polsk Orlhogr. e^) 

 sees ellers at være karakteristisk for Lokativ, i hvis Former 

 Instrumentalis har en afgjort Tendens til at gaa över. Ilfcr 

 er Overensstemmelsen mellem det slavon. og lit. næsten fuld- 

 kommen. Den lett. Instr. ligner den polske med Udeladelsen 

 af Nasalen. 



Mærkelig er Overensstemmelsen mellem den litauiske 

 Lokativ og den slavonisk-russiske Instrumental. ^ ''/hit ni: 



Dualis i disse lo Sprogafdelinger slemmer, undtagen al 

 Lit. har det nasale Akk. Mærke. •J-n-i'-^-'^u i^^v / i,i: ].- 



Gen. Plnr. af Femiuinerne endef''i ûet^è Tilf^läe i'Pöl^k 

 og allid i det Lausitziske paa oip (del er ti f) ligesom i Mask 

 (BaUdlke p. 102). Adjektiverne have derimod yrh. Hvil- 

 kensbnihelst af disse svage Konsonanter kunde ved al bort- 

 fcdde i Endelsen forklare den lit. Gen,, som endes paa en 



