Olli den litauiske Folkesfaninie. 383 



' ""^ ' ^Laf. canto, cantaham, caniavi. 



Ital. canto, cantava, cantai, ho cantato. 

 Yw chante, chantais, chantai, ai chanlé. 

 Al de romanske Sprog have vraget en slor Del latinske 

 Former,' saasom Romernes Futurer og" i deres Sted dannet 

 nye 

 ~ '' Lat. cantare habeo, cantare habebajn. 



Ital. canter - o, canter - ia. 



Fr. chanter - ai, chanter - ais. 

 kan ikke sammenlignes med den af Bopp fremstillede For- 

 modning", da det tvertom vidner om at Nödvendigheden af 

 Tempusadskillelse. naar den först er kommen til Beyidsthed 

 hos en Nation, ikke siden kan udviskes, men endog strax 

 danner sig ny Betegnelsesmaader, saasnart de gamle, forme- 

 delst Bogstavernes forandrede Udtale, kunne blive Gjenstand 

 for Forvexling, Qcantabo — cantabam, audiam fut. audiam, 

 Pr. Conj. Diez. 97). 



Det synes saaledes rimeligst at tænke sig Forholdet niellem 

 de ligebetydende sanskritske Former ligedan som mellem de 

 samme Tid betegnende Græske Aorister (eßf^r^ eßriaa) og go- 

 Ihiske Imperfekter s^am, svömmede, tcrought, worked^ nemlig 

 som Resultater af en forskjellig Formdannelse, hvoraf hvert 

 Verbum i Regelen kuns benytter een, saa at de ved Siden af 

 hnanden staaende Former enten have forskjellig Betydning, 

 eller tilhöre forskjellige Dialekter eller forskjellige Sprog- 

 perioder. Heraf bliver det da klart, at de japetiske Stammer 

 ikke kunne i Almindelighed henföre Konjugationssystemet til 

 den fælles Arv paa samme Maade som Deklinationssystentet, 

 da det tvertoin hos hver enkelt Afdeling er udviklet med 

 langt större Selvstændighed end dette. Det græske Sprogs 

 Udprægning af hine tre Former til Imperf., Aor. og Perfekt., 

 inaa allsaa rimeligvis tænkes som en Udvikling tilhörende 



