384 Ludvig Kr. Daa. 



den græske A and, hvad enten nu denne er foregaael i Eu- 

 ropa eller i en Tid, som gaar forud for den pelasgiske 

 Slammes Indvandring til vor Verdenspart. 



De anförle Exempler tjene ogsaa til at bevise hvorledes 

 Sprogforstyrrelsen i væsenllig Mon angriber Konjugationen. 

 Moderniseringsproeessen i Bogslavernes Udlale foranlediger, 

 at visse Former falde sammen i Lyd og blive udsalle for For- 

 vexling. Den ene af dem udfalder allsaa og maa er>lalles 

 ved en ny Skabelse, for at betegne den tilsiglede Adskillelse 

 mellem Belydningerne. Delte kan altsaa ogsaa bevirke en 

 Forsky velse (Verschiebung) af Formerne: saab'des det La- 

 tinske Plusqu. Conj. som i alle romanske Sprog er bleven 

 til Imperfekt. Conj. (Diez 103. 2 Th.) 



Uaglet de fleste slavoni.'>;ke Sprogarlers Konjugationstabel 

 nu for Tiden er idelmindste dobb<'It saa rig paa usammen- 

 satte Tider, som de germaniske Sprogs, har dog det Kirke- 

 slavoniske egenllig kuns tvende, nemlig et Præsens, der til- 

 lige anvendes som Fulurmn og i visse Tilfælde ogsaa ud- 

 præges til et selvslændigt Fulur. og et Aorist, eller den ube- 

 stemte Fortid. Delte Aorist, som nu kuns lever i det lausit- 

 zisk-serbiske og mere lemlæslet i det serbisk-illyriske, end- 

 skjönt del fandles baade i det oldböhmiske (Szafarziks Gram.) 

 og i det Oldpolske (Bandlke 220), endtes paa ch. Bopp 

 udleder det (Vergl. Gram. 4 Ablh. VI. og VII. S. 8C9) af de 

 sanskritske, græske og latinske Prætériler adUisam,^'ôtiliaog 

 dlxi, idet det karakteristiske Bogslav S er bleven forvandlet 

 til ch, aldeles saaledes som för er nævnt om den slavoniske 

 Lokativ Endelse ach, der er opstaaet af sanskrit su eller su. 



De forskjellige Kanjiignlioner (ßöjningsmaader), hvor- 

 cfter Tempusdann(>lsen i de slavoniske saavelsom litauiske 

 Sprog bestemmes, have uden Tvivl forandret sig saamegel, 

 at de nu ikke længerc kunne hcnföre*! til de samme i alio 



