Om den litauiske Folkestamme. 



403 



Stef. 68. Bopps Mening 910 at ogsaa dette Serb.-lll yr. Futur; 

 skulde være en Sammensætning med Stammen do, that, be- 

 ror kuns paa en urigtig Læsning af de serb.-ill. Bogstaver. 

 Det af ham anförle Ord heder ikke, som han vil, igradju 

 el. igradzu, men igracu = igratju. 



Den anden saadan nyere Bildning nævnes af Szafarzik i 

 Narodop. CS. 27) nemlig at den lillerussiskeDialekt sammensælter 

 Futurer paa -mu som mohtymu, i hvilket Ord de to forste 

 Stavelser forklares at være Infinit, af Verbet kunne, bom. 

 mod. Den sidste er rimeligvis den lillerussiske Form afhint 

 imamj (bom. mam, har): allsaa ganske det samme som hin 

 för omtalte romanske Futurendelse. 



Saavel det Litauiske som Lettiske have derimod bevaret 

 det urgamle sanskritske og græske Futurum med Mærke- 

 boffstav 5. 



Dannelsen er overordentlig regelret, Personalendelserne 

 ere som i Præs. Aspirationen sz for s, er i Lettisk indskrænket 

 til 1 Pers. Sing.; i de andre Personer bruges^som i Litauisk. 



Vilde man ogsaa Irer, hvor Litauisk fremviser et aaben- 

 bart Fortrin, forfölge Sammenligningen med det slavoniske, 

 kunde man maaske sammenligne det slavoniske Futurum med 

 Græskens andet Futur., medens det Litauiskes Fremtid er lig 

 Græskens Iste Fut. QayyeXa)., Tvxpco). 



Efteråt saaledes Indikativets enkelte Tider ere gjennem- 



