Om den litauiske Folkestamme. 413 



Passiv. Lettisk. Litauisk. 



Part. Præsens. sukamas, -a. 



Præter. sargats, m. -ta, f. suklas, -a. 

 Futur, sarg ams, m. -ma, f. suksimas, -a, 

 5ar(/ah'ws (Stend. 53). suktinas, -a. 

 Ved at gjennemgaa denne Mangfoldighed afFormer, fin- 

 der man at Infinitiv-Endelsen t og ti er den kirkeslavoniske 

 ti, rus. tj og polsk c cl. dz. Det lettiske sardzin er et 

 Diminutiv-Infmitiv (Rosenberg-cr 78). 



De ovrige Former ere gerundiske Former, der rimelig-- 

 vis samtlige maa udledes af de tilsvarende Participer, af 

 hvilke de ere kjönslöse og uböjeligc Forkortelser. Præsens 

 Particip, paa ols og as, er nemlig den samme Endelse som 

 ent, ont, der fmdes indeslultet i det græske Part. paa wv og 

 det latinske paa ns. Det er ogsaa det samme som det pol- 

 ske paa acy, t. Ex. znajacj/. Af dette Part. kommer det 



*■ c c 



polske Gerundium znaiac (idet man kjender). Det lettiske 

 sargat og sargiis samt litauiske sukant og sukus synes kuns 

 at være forskjellige Forkortelser heraf, idet man enten har 

 udslettet s og beholdt Stamkonsonajiterne, eller ogsaa be- 

 holdt s og ladet den opsluge disse; lell. sargajuszu og lit. 

 sukdawus ere analogiske Dannelser heraf henhörende til Im- 

 perfektum Indik. sargaju og sukdawau. De svare i Betyd- 

 ning og endog i Form til det polske Gerund, præter. znawszy 

 (da man har kjcndQ. De analoge Futur.-Former, hvilke 

 Lett. og Lit. endvidere har tilföjct, savnes i Slavonisk, der 

 ikke har den Futurets Mærkebogstav, som betinger dem. 



Supinum sargalu svarer til det kirkeslavoniske t. hit 

 af Inf biti. 



De lettiske Biformer hertil paa am, sargam og sargas- 

 zam have maaske sit tilsvarende i den russiske Gerundform 

 til Præs. dwigqja, som bestaar ved Siden af dwigajuczi. 



