418 



Ludvig Kr. Daa. 



alle Sprog staa med Deklinationen og^ i de slavoniske tilligc 

 med Konjugationen, kan der være Grund til at behandle dem 

 under Formlæren. Men just fordi denne Taledel griber saa 

 dybt ind i de slavonisk-litauiske Sprogs Bygning, vilde det 

 ogsaa medföre en særdeles Vidtlöftighed at behandle dem 

 udtömmende. Præpositionernes Antal er meget stort, deres 

 Betydninger mangfoldige, og da Ordene endnu hyppigere 

 forandre Betydning fra det ene Sprog til det andet, vilde 

 hver enkelt Præpositions Gjenfindelse fordre Undersögelser, 

 til hvis Gjennemförelse der ikke engang haves nok fuldstæn- 

 dige trykte Hjælpemidler. Men Hovedsagen, at næsten alle 

 litauisk-lettiske Præpositioner ere ægt-slavoniske, bliver saa 

 indlysende af Sammenstillingen af deres Former, at den ikke 

 kan benægtes, om det endog skulde befmdes at en eller an- 

 den var ffivet en mindre korrekt Tilsvarende. 



