Om den lilaiiiske Folkestamme. 419 



Uaglet Sammenligning-en med andre Sprogklasser ikke 

 egentlig horer til dette Emne, hvor der hverken forsöges Be- 

 nægtelse eller Bestyrkelse af den i sig selv med visse Ind- 

 skrænkninger rigtige Sætning, at de Litauiske Sprog ere 

 baade beslægtede med de andre japeliske og have laant af 

 dem, maa det dog ved denne længere Opregning af Gloser 

 være tilladt at gjöre opmærksom paa at det Litauiske ved 

 Siden af en saa stor Mængde rent slavoniske, har nogle, som 

 nærmere kunne henföres til en anden Sprogklasse og nogle, 

 hvis Stamme er mig ubekjendt. Til förste Klasse höre dog 

 kuns: 

 lit. hjg Csom), (udledes af adj. lygns, lig). 



lett. ais Cbag), lat. ah? 

 •ji^- ing, i, lett. ee, eeksz, lat. in. 

 - at, ant (ill), lett. ar (med) lat. ad, germanisk at, gr. 



Thi Ligheden i Betydning og Form er större mellem at 

 og ad, ee og i end mellem de slavoniske Ord ot og u, hvor- 

 med de ovenfor Cog det ene allerede af Hesselberg) have 

 været sammenstillede. Imidlertid er dette Spörgsmaal ikke 

 saa vigtigt, da ingen Ethnograf har faldet paa at benægte 

 den store Overensstemmelse mellem de slavoniske og saavel 

 de germaniske som græsk-latinske Sprog. 



Nogle ejendommelige Propositioner ere fælles for de 

 to Sprog, som lit. tarp, lett. starp (imellem). De övrige, 

 som ikke engang frembyde Ligheder mellem det Litauiske og 

 Lettiske, maa henhöré til de lexikalske Forskninger. 



De syntaktiske Regler ere nödvendigvis magre i Gram- 

 matiker over saa lidet dyrkede Sprog. Det tor imidlertid an- 

 tages at folge af hele de omhandlede Sprogs ensartede pa- 

 radigmatiske Bygning at deres Ordfojningslære maa stemme 



