18 C h r. H a n s t e e n 



lioner gjöres Lcdst ansl^iiclige vjed de paa medfölgendc PFa- 

 dcr conslnicrede Ciirver, hvor hver Eenhcd paa hoire o^; 

 venstre Side af Hammen betegner 0,1 Fransk Linie. Paa 

 Plade I forestilles Oscillatiouerne i de sex Maaneder, da 

 Solen er söndenfor Æcjuator, hvortil ogsaa Warts er hen- 

 regnet, da Solens Declination i de to Trediedele af denne 

 l^laaned er sydliga» Paa Plade II forestilles Oscillationerne 

 i Sonimerhaîvaaret^ A ere de Ciirver, som ere udledcde af 

 de tre forste, B de, som grnnde sig* paa alle fire Aars lagt- 

 tagelser, Man seer af hegge, at i Waanederne April og 

 August, som ligg^e nær ved Jevndögnstiderne, er der endnu 

 et lidet Spocr tilbage af Oseillationen omlValten,- i de öv- 

 rige Sommermaaneder er vel del natlige Minimum forsvnn- 

 det, men Linierne have dog' paa det Sted, hvor delte ellers 

 pleier indtræffe, enten en liden Inflexion, eller nærme sig; 

 til en rei Linie. 



Nær Æquator ere disse Oscillationer betydelige större, 

 i det de stige til IJ Fransk Linie 5 Ogcillationen om Natten 

 er i alle Aarets Maanedcr omtrent ligesaa stor, som om Da- 

 gen, og Maxima og* 3Iinima falde i alle Aarstidcr omtrent 

 paa samme Klokkeslet, i det Dag- og' Nat der hele Aaret 

 igjennem omti-ent ere lige lange. I större Afstand fra 

 Æquator, blive Oscillationerne mindre, og der indlræder 

 en mærkelig Forskjel imellem Aarstiderne. Henimod Som- 

 mersolhverv f. Ex. fjerne Morgen- og' Aftenmaximum sig" 

 fra hinanden og* Dag-Oscillationen bliver större end Nal- 

 oseillationen; ja ved den 60de Dredegrad falde endog i de 

 tre Maaneder nærmest om Sommersolhverv begge disse 

 Maxima sammen om Natten, og Natoscillationcn forsvinder, 

 i det ved Sommersolhverv Natten kun varer 5, Dagen 11) 

 Timer» Henimod Vinlersolhverv dcrimod nærme Morgen- 

 og Aflcn-Maximum sig til hverandre j Dagoscillationen bli- 



