32 Chr. Hansteen 



IVat ïjan inlet andet minimum indtræfTe. Er G'H' Parallelen 

 paa CO^ sydlig' ßrede, saa l;an den forestille Christianias 

 Parallel ved Vintersoihverv. Her indtræder Formiddags- 

 Ulaximum Kl. lOJ Formiddag- , i det Stedet i Punktet u 

 gaaer igjennem den vestlige Maximums-Bölge, og Efter- 

 middagsmaxinium Kl. 8|^ Eftermiddag, i det det i Z gaaer 

 igjennem den östlige Böige 5 fremdeles Eftermiddagsmini- 

 nnim Kl. 3 Eftermiddag i Punktet p, og det matlige Mini- 

 mum henimod Kl. 4 Formiddag i Punktet q. I den 19 Ti- 

 mer lauge INat er her Tid nok til Afkjöling, saaledes at 

 dette 3Iinimum kan fremstaae. Paa denne Maade kan man 

 efter min Formening uden Vanskelighed forklare de tilsyne- 

 ladende Anomalier ved de Engelske Barometer-Iagttagelser 

 indenfor den nordlige Polarcirkel^ dog maae da Middel- 

 tallene af de forskjellige Maaneder adskilles, da Maximum 

 og 3Iiuimum i disse store Breder indtræfTe paa meget for- 

 skjellige Tider i de forskjellige Aarstider. 



At en saadan Strömning fra det varmeste Punkt paa 

 Jorden i alle Retninger mod Lysgrændsen og endog over 

 den, som i det Foregaaende er forudsat, virkelig finder 

 Sted, bekræftes af Erfaring i vore nordlige Egne ved det 

 af Söeraanden saakaldte Sol gan g svei r. Om Sommeren 

 gaaer nemlig Vinden næsten regelmæssig hver Dag rundt 

 igjennem alle Kompasstreger tilligemed Solen 5 om INatten 

 er den nordlig, om 31orgeuen efter Solens Opgang gaaer 

 den mere over til den östlige Side og bliver om Middagen 

 sydlig, om Aftenen igjen vestlig. Dette forklares let af 

 Fig. 2. Gaaer der nemlig bestandig en Strömning fra det 

 varmeste Punkt O eller T iraod Polen P og forbi samme 

 o\er Lysgrændsen til E, saa vil et Sted paa Jordens Över- 

 ilade, naar det ora Midnat er i G, have nordlig Vind, naar 

 det efter Solens Opgang er kommen til 1, vil det have 



