58 Chr. Hansteen 



inîndste Qvadraters Methode. At anvende denne Methode 

 er altid nödvendigt, naar p er et lig^e Tal, da n i saa Til- 

 fælde ei han tåges höiere, end ^p — 1, og* man saaledes faaer 

 en Værdie af 0, og fölgelig ogsaa en Ligning mere end 

 nödvendigt til de p — 1 Constanters Beslennnclse. Vilde 

 man i dette Tilfælde ihhe anvende de inindste Qvadraters 

 Methode, blev det Led, som indeholder nt, ufiildstændig be- 

 stemt, i det man i Ræhken (5. b) maattc sætte enten x„ 

 = 0, eller y» = 0. Fandt man i förste Hypothese en posi- 

 tiv Værdie for yn, saa maatte an være = 90^5 fandt man 

 en negativ Værdie, maatte 3;, sættes = 270^ ; i sidste Hy- 

 pothese vilde en positiv Værdie af Xi, give a^ Værdien O^, en 

 negativ derimod Værdien 180^. Da denne Opgaves Lös- 

 ning har saa megen Anvendelse, ei alene i Meteorologien, 

 men ogsaa i andre Grene af IVaturforshningen, hvor Loven 

 for periodiske Variationer skal undersöges (see min Afhandl. 

 om en periodisk Forandr, i Jordens magnet. lutens* i dette 

 Magazins 2det Bind, HI Hefte), saa vil jeg her udvikle 

 Methoden, hvorledes Constanterne kunne bestemmes, naar 

 lagttagelserne ere symmetrisk fordelte i Perioden^ samt an- 

 före Formlerne, hvorefter Constanterne kunne bestemmes i 

 det specielle Tilfælde, naar lagttagelserne, saadan som her 

 i Christiania, ere austillede ved de fem Klokkeslct 2, 4, 10, 

 19, 21. Mueligen kunde dette beqvemme System antages 

 af flere lagttagere, og derved en nöiagtigere Kundskab om 

 Barometeroscillationernc i andre, især större, Breder erhol- 

 des, end man hidindtil er i Besiddelse af. 



Betegner man i dette System Baromcterhöiden eller 

 Thermometerstanden ved Klokkeslettene 2, 4, 10 o. s. v. 

 med h^, h^, h^^^ o. s. v. og sættcr 



h4-h2 = Hïj hio-h^ = m', hiQ-h^ = m", h2i-h2= m'", 

 og beregner folgende Störreiser: 



