68 C hr, Hansteen 



Af Tab. IV sees, al Coefficienten a^ er störst ved 

 Sommer- ogf miodst ved Vintersolhverv, og da denne er 

 betydelig: större end de övnge, saa fölg^er, at Forskjellen 

 imellcm det daglige Maximum og' Minimum er störst i Juni 

 og mindst i December. Cocfßcienten a^ synes at være lidt 

 större ved begge Jevndögnstider end ved Solhvervene j der- 

 imod ag at være mindst ved begge Jcvndögn og- störst ved 

 beg-ge Solhverv, Ved de övrige tre CoefGcienter^ som paa 

 faae (Jndtagelser nær ere under 0,1 Grad, kan man ing-eu 

 Regel opdage« Af Tab. V sees, at Vinklcrue a^, a^, a^ 

 bave deres störste Værdier ved Sommersolhverv, og aftage 

 mod Vintersolbverv. IVovember, som sædvanlig er en uklar 

 Ulaaned, synes beri at gjöre en IJndtagelse, men delte er 

 maaskee en Anomalie, som vilde forsviude i et Medium af 

 flere Aar, Da de tre förste Ligninger i Functionen ö (|), 

 ajsin(aj + t), a2sin(a2 + 2l), a3sin(a3 + ^0 ^*ä^'c de 

 störste Coefficientcr, saa have de mest Indflydelsc paa Ti- 

 den, naar Maximum og Minimum af Temperaturen ind- 

 træffer. De tre ovrîge Vinkler a^, a^, a^ tillage fra For- 

 aarsjevndögn til Sommersolhverv, og aftage derpaa mod 

 Efteraarsjevndögn. I Vinterhalvaarct ere deres Forandrin- 

 ger fra Maaued til Maaned meget uregelmæssige. 



For at erfare, hvor stor Indflydelsc de sex sidste Led 

 i Formlen (I), hvis Index er over 6, og som i ovenstaaende 

 Tabeller ere udeladte, have paa ø, har jeg for Middeltallet 

 af Timerne i begge Aar 1827 og 1828 beregnet alle 12 

 Lcd, hvorved findes 



e = 4«,9903 + I07834sin(49057',4 -f t) 

 + 0«2062sin(62«20' + 21) 

 + 0«0258sin(240o48' + 3t) 

 + 0O0257sin(40O44' + 4t) 



