Mag-netîslîC lag^ttagclser. 99 



saa faacr man 



FTi^-f - {» + ,7Ti ^Kl) +,7Tx«Ol'(«) 



hvoraf t, cllcr ifaltl man saelîcr n mlcnfor Klammerne, 

 0{j dividerer alle Lcd i Klammerne med n, nt Lan ßn- 

 des, naar Ii er bestemt paa den i iXo. 1 angivne 

 lllaadc. 

 7) Ved denne Frcmgangsmaadc, som er den letteste med 

 Hensyn til Forsogcts Bercgnm[»'5 Lar man alene be- 

 nyttet de p + 1 förste ojj sidstc observerede Tids- 

 momenter. Vil man uddragc det s a n d s y n I i jj s t c R c- 

 s ul tat af hele Rælihcn, maa man gaae frem paa fol- 

 gende Maade: n være del Leie Antal af Svingninger, 



saa er -j — |- 1 Antallet af de observerede Tidsmomenter 

 med Bcgyndclses-Elongationcn c, og Shitninjys-Elonga- 

 tioncn eh". SLriver man nu den förste halve Deel af 

 observerede Tidsmomenter a^^, a|,^ o. s» v. cftcr Ordenen 

 under hinanden i en vertikal Ræhhe, og den sidste 

 halve Deel a„j., a(,i _ dj, o. s. v. ved Siden, men i om- 

 Tcndt Orden, saaledcs at det förste og sidste, det an- 

 del og næstsidsle Tidsmoment homme til at staac ved 

 Siden af hinanden, og tager Forsl;jellcn imellcm disse 

 Tidsmomenter a„j^ — a^, , a^n — djj — aj;? o. s. v. saa 

 kunne to forslijelligc Tilfældc indtræffe. 



a) Er-p et ligc Tal = 2p, saa er Tidsmomentcrncs An- 



tal = 2p -4" Ij og man bar allsaa p Par og ligesaa 

 mange Difi'ercntser; folge Hg bliver den midterste Ob- 

 servation, der horer til Slutningen af Svingningen p!;, 

 ubenyttet. I Rækben (A) sælter man dcrpaa 2(p ■ — i)l; 

 for n, eh''' for e, multipliccrer alle Led i Ræhhcn med 



