Om Afskuring-s- Merker paa Klipperne. 121 



Syd, saa finder roan, at Riflerne paa den vestre Side afvijje 

 fil Höire, medens de paa den östre afvige til Venstre. 

 At denne ülighed ikke er blot tilfældlg^, indsecr man let, 

 signer Forf., thi idet den opstaaende Klippe stod urokkeligpen 

 mod den paastödende Ström, maatte den sidstnævnte nöd- 

 vendigen afvig^e til beg-ge Sider, og' Forboldet skulde isand- 

 Led være langt ubeg^ribelig-ere, om Riflerne ikke devierede 

 saalcdes, som de virkelige gjöre. Alt dette falder saaledes 

 ganske naturligt, vedbliver ban, og er et yderligere Beviis 

 før, at Rullesteensströmmen er gaaet fra IXord til Syd, og 

 at den umuligcn kan bave bavt den modsatte Retning. 



3. Ogsaa paa bele Bjerge synes Riflerne med Hensyn 

 til Deviationen at folge samme Lov, som i det Mindre paa 

 enkelte Klipper» Wan bar altsaa ogsaa der at adskillc de nor- 

 male, langs over Höiryggen lobende Rifler, fra de i tvende 

 Retninger afvigende Side-Rifler, 



4. Hvad som er IXormal- Rifler paa en liden Höide 

 betragtet for sig alene, kan være Side -Rifler i Forbold til 

 en större Landböide. Selv paa en ganske jævn Flade, 

 hvor Riflerne fordetmcste Jöbe aldeles parallelt ved Siden 

 af binanden, spores ikke sjelden afHoider, der ligge i Nær- 

 heden, en modificerende Inflydelse paa Retningen af Rif- 

 lerne. 



5. Undertiden forekomme grove Rifler og fine Striker 

 med binanden paa samme Sted uden at stemme ganske 

 overeens i deres Lob; man vil da altid finde, at det er de 

 finere Ridser, som folge de almindelige Strög-Regler, me- 

 dens de grovere ere meer eller mindre uregclmæssige. 

 (De sidsle, mener S. , ere Sporene efter de större Rul- 

 lestene, som med et eller andet Hjörne med ualmindelig 

 Hæftigbed stödte imod eller skare ned i Klippen; et saa- 

 dant Hjörne kan nemlig kun sjelden have ligget netop un- 



