122 B. M. Keilhau 



der Stenens Tynj;:dcpiinl«l , ogf saaicdcs seer man da ofte, 

 især paa (jrovl.orncdc Bjc!r{;'arfcr, at de [jrovc Riller {jaae 

 snart Lid snart did over de fine. 



6» Del ovenfor Anförte, al Klippeknllernc overalt, ïivor 

 de i Svcrrig- ere undergoçlej vise s\^ afrundedc paa den Ende, 

 som vender mod INord, er al fortsaac saaledes, at Stödsi- 

 den der vender mod den nordll^^'ellimmclc^n i Almindcli^lied, 

 oßp slet ikhc allid nöla{|(i(;cn mod del sande IVordpunhl; Iverl- 

 jmod, ljclyd('li(;c Afvi{yclscr finde forsaavidl Sted, og" disse 

 ere nelop af fortrinli(j Vi{;li(;Iicd. Allsaa afvi(;-e o(;saa de 

 forskjcllijjc E{;nes NormalslriLer meer eller mindre fra 

 Nord- 0{j Sydlinien; paa Landcls almindeli{;e I1æidnln(]^ 

 nedad mod Kal(c[»al jjaae de i sydvcslli(;^ Ucliiin(; ,• fra Pliilip- 

 slad, paa et Strög' omtrent midt cflcr Landet mod Syd, 

 jjaae Uiflernc nicest lij;e i denne Rclninj»;, men paa Lan- 

 dets Skraanin{>* mod Östersöen lölic de i Ainiin(leli(];hed 

 sydostlig;. De mindre Afvig eiser herfra tjene hun til endnu 

 mere al lieslyrke d«'l Hoved -Uesultal: at Killernes samtlige 

 Retninger paa del Öiensyniigsle ere afliængige af Landets 

 Overflade-Form i del Store *). Dette Forhold frem- 

 trædcr særdeles tydeligt paa et med Afhandlingen folgende 

 Kart over del sy(klige og* midlere Sverrig, paa hvilket et 

 særdeles betydeli(;t Antal af ohservcrede Rille -Strög ere 

 noiagligen afsatte. Man seer der, at det, gom anfört, ikhnn 

 er i det Store, at Landets Relief har den anförte særdeles 

 væsenllige Indllydelse, idet mindre Fordyhninger eller For- 

 höininger lildeels saagodtsom slet ifche aflficere den i Eg- 



1) At lir. S cf s t ro m selv ihkc frcmhævcr <l saadiint llovcd-Uc- 

 sultat af sine lagtlajjelscr, undlader je(; ikke al anmerke. 



