Om Afskuringps- Merker paa Klipperne. 127 



synderligst nok — at forelræfcfce den Mening-, at det Sidste 

 har været Tilfældet^ at nemlig^ den i Hypothesen antag^ne 

 Ström er kommen skråas over den Bothniske ßug-t og- i 

 det Hele har g:aaet mod SV. eller SSV,; saaledes læg^g^es 

 med Hensyn herlil Vægt paa det sydvesth'ge Löh af Rif- 

 ]erne ved Gefle (ovenfor S. 123), hvilke dog', som anfört, 

 paa et andet Sted i samme Afbandling^ erklæres som Fin-» 

 grundens Siderifler. I et Tillægp, som indeholdcr flere se^ 

 nere Observationer, navnlig-en i fremmede Lande, siges det 

 udtrykkeligen at være „sandsynlig-t, at den Bnllesteens-Flod, 

 som med sydlig- Retning har gaaet over Skandinavien, Tydsk" 

 land og England, ogsaa har fortsat videre over det sydlige 

 Europa og over Africa i samme Retning nemlig i Sydvest" 

 (Sv» Vet. Ac. Handl. 1836, S. 243). -— Dette Resultat, som 

 vistnok ikke kan bifaldes, selv neppe fra det Standpunkt, som 

 alt dengang havdes til Sagens ßedömmelse, blev strax med 

 roegeu Hæftigbed tilbagevilst af L. v. Buch i), hvis Be- 

 merkninger nedenfor nærmere skulle omtales. 



Om den Kraft, som skulde kunne antages at have 

 foraarsaget Rullcsteens- Strömmen, forekomme forskjellige 

 Ytringer af vor Forfatter. Forsaavidt det skulde være at 

 antagc, at Strömmen var kommen fra Landets störste Höide 

 og derfra var faret ned til alle Sider, nævnes Landryggens Op- 

 skydning eller ogsaa Skybrud som tænkelige Aarsager. Siden 

 ytres, at den förste Aarsag til hiin Kraft vel altid vil blive 

 skjult for vore Forskninger. „Dog maa vi derfor," heder 

 det videre, „ikke opgive Haabet om at kunne udfinde dens 

 Beskaffenhed. Idet vi see, at Rullesteneiie have været 

 i Bevægelse mod de faste Bjerges Overflade og med be- 



*) See Poggendorffs Annaler, 43 B., 9de Stykke, foran hvil* 

 ket Sefström's Afhandting er meddeelt i IJdtog. 



